Справа 556/2426/25  
Номер провадження 3/556/258/2026 

П ОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2026 року
Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Іванків О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від начальника Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,
в с т а н о в и в:

26.07.2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №403496 за ознаками ст.122-2 ч.1 КУпАП про те, що цього ж числа біля 20 год. 35 хв. в с. Стара Рафалівка Вараського району по вул.Богдана Хмельницького водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – мотоциклом Tekken 250, н.з. НОМЕР_1 та не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, яка подавалась поліцейським з допомогою жезла, чим порушив Правила дорожнього руху, п.2.4.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про перенесення часу судового засідання не клопотав, хоча своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в т.ч. шляхом направлення судової повістки. 
За змістом ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У матеріалах справи є докази того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, що є підставою проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Подібний висновок суду ґрунтується, крім положень КУпАП, також на практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Зокрема, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Дослідивши матеріали справи, в т.ч. протокол та долучені до нього докази, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 ч.1 КУпАП.
Так, виходячи з положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Зокрема, ст.122-2 КУпАП встановлено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу. 
Таким чином, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.122-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно поліцейський подавав у встановленому порядку вимогу про зупинку саме цього транспортного засобу, чи мав водій об`єктивну можливість побачити цю вимогу та виконати її, і чи мало місце невиконання такої вимоги.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Такими доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, як це вбачається з ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Разом з тим, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 ч.1 КУпАП, суду не надано. 
Зокрема, як вбачається з п.2.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил. 
Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що 26.07.2025 року в с.Стара Рафалівка Вараського району біля 20 год. 35 хв. після подачі поліцейським знаку про зупинку водій ОСОБА_1 цієї вимоги не виконав, проігнорував, ухилявся від зупинки, намагався втекти, чи будь-яким іншим способом не виконав вимогу про зупинку, а також доказів переслідування мотоцикла під керуванням ОСОБА_1 , його блокування чи примусової зупинки поліцейськими, суду не надано. 
За встановлених обставин суд констатує, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, долучені до матеріалів справи, не є переконливими, достовірними і достатніми, не відповідають та суперечать фактичним обставинам справи.
Згідно із ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на це, дане провадження згідно з п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 (протокол серії ЕПР1 №403496 від 26.07.2025 року) закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: