Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року Справа№200/9584/25 

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (окремий контрольно-пропускний пункт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ), НОМЕР_2 загону морської охорони (військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
УСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (окремий контрольно-пропускний пункт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ) (далі – відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), у якій просить:
визнати бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення у сумі 4 432,94 грн з 01.03.2018 по 31.12.2022 із врахуванням приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України 17.07.2003 року №1078, протиправною;
зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення у розмірі 4 432,94 грн з 01.03.2018 по 31.12.2022 із врахуванням приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України 17.07.2003 року №1078, з урахуванням виплачених сум.
Позов мотивовано таким.
ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та наказом від 06.11.2024 №605-ОС був звільнений з військової служби, а наказом від 12.11.2024 № 619-ОС виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення.
У період проходження військової служби позивачу грошове забезпечення нараховувалося та виплачувалося у неповному розмірі, а саме не нараховувалася та не виплачувалася індексація-різниця.
Представник позивач 15.10.2025 звернувся через Урядовий контактний центр до відповідача із вимогою про нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 у сумі 4 432,94 грн та 27.10.2025 отримав письмову відповідь ВЧ НОМЕР_1 за змістом якої у вимогах позивача відмовлено.
Крім того, позивач звертає увагу суду, що належним відповідачем є саме ВЧ НОМЕР_1 , оскільки вказана військова частина є останнім місцем проходження військової служби.
Таким чином позивач, вважаючи невиплату індексації-різниці протиправною, звернувся до суду за захистом порушеного права.
Ухвалою суду від 11.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №200/9584/25. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 КАС України. Витребувано у відповідача докази у справі.
ВЧ НОМЕР_1 надано відзив на позовну заяву, де викладено заперечення проти доводів позивача та прохання у позові відмовити з огляду на те, що у позивача підвищення окладу не відбулося, а тому відсутнє право на виплату індексації-різниці. Відповідач, мотивуючи власну правову позицію, посилається на висновки, викладені Верховним Судом у справі № 520/4061/21.
Крім того, відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, отже вказаний позов має бути залишено судом без розгляду.
Позивачем надано відповідь на відзив, де вказано, що доводи, викладені ВЧ НОМЕР_1 у відзиві є необґрунтованими та суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду згідно переліку, наведеного позивачем. 
Звертає увагу суду, що розмір підвищення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року склав 30,21 грн, а тому сума індексації-різниці належна йому до сплати складає 4 432,94 грн. Відповідна виплат відповідачем позивачу не здійснювалася.
Також позивач наголосив на безпідставності доводів ВЧ НОМЕР_1 щодо пропуску ним строку звернення до суду. У цій частині покликається, зокрема на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23. 
Ухвалою суду від 30.12.2025 адміністративний позов залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду обґрунтованої заяви (клопотання) щодо визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду, про поновлення такого строку звернення із належними доказами поважності причин його пропуску або ж надати докази, які свідчить про дотримання строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 12.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду в частині позовних вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 по 31.12.2022.
Ухвалою суду від 12.01.2026 продовжено розгляд справи №200/9584/25 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі у частині позовних вимог, заявлених за період з 01.03.2018 по 23.02.2022.
Ухвалою суду від 12.01.2026 залучено до участі в адміністративній справі №200/9584/25 співвідповідача – НОМЕР_2 загін морської охорони (військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України.
Розгляд адміністративної справи розпочато спочатку (ч. 6 ст. 48 КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Установлено НОМЕР_2 загону морської охорони (військова частина НОМЕР_3 ) з дня вручення цієї ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, і подання всіх письмових та електронних докази (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Зобов`язано відповідача надіслати (надати) іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.
НОМЕР_2 загоном морської охорони (військова частина НОМЕР_3 ) (далі – відповідач-2, ВЧ НОМЕР_3 ) подано відзив на адміністративний позов, де викладено заперечення щодо доводів такого та прохання у позові відмовити, з огляду на таке.
Позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_3 з 28.02.2015 по 27.03.2023, а у період з 29.03.2023 по 12.11.2024 – у ВЧ НОМЕР_1 . Отже останнім місцем служби позивача була ВЧ НОМЕР_1 , тому саме вказана військова частина має здійснити з позивачем остаточний розрахунок при звільненні.
Відповідач-2 наголошує, що наказ про звільнення з військової служби ним не видавався, оскільки позивач вибув з ВЧ НОМЕР_3 до ВЧ НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби. Тобто у ВЧ НОМЕР_3 не було обов`язку аналізувати виплати позивача, які здійснюються при звільненні, оскільки ВЧ НОМЕР_3 не була останнім місцем служби позивача.
Щодо суті спірних правовідносин, то відповідач-2 вважає, що позивач немає права на індексацію-різницю, оскільки у випадках, коли розмір грошового забезпечення зростає, а індекс споживчих цін не перевищує поріг 103 %, права на індексацію-різницю не виникає. В обґрунтування такого висновку посилається на судові рішення Верховного Суду, згідно наведеного у відзиві переліку. 
Також зазначає, що виплачена позивачу у лютому 2018 року винагорода у розмірі 4 469,99 грн є додатковим видом грошового забезпечення, однак не належить до постійних складових, а тому немає враховуватися у його розмірі, аналогічно й щодо додаткової винагороди у сумі 47,05 грн.
Загалом сума підвищення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року склала 4 453,13 грн, що перевищує суму індексації у березні 2018 року – 1781,38 грн.
Крім того, посадовий оклад позивача 26.06.2018 збільшився з 2730,00 грн до 2820,00 грн, а 26.06.2021 – з 2820,00 грн до 2910,00 грн, що підтверджується особистими картками на грошове забезпечення та архівними відомостями з 2018 року по 2021 рік.
У зв?язку із вичерпанням строку для надання до суду заяв по суті справи та достатністю доказів у матеріалах справи, суд розгляд такої здійснив на підставі наявних у ній матеріалів.
Судом установлено такі фактичні обставини справи. 
ОСОБА_1 громадянин України, паспорт ID-картка № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, про що йому 06.03.2023 видано посвідчення серія НОМЕР_6 .
Відповідно архівного витягу від 15.01.2026 № 08/183-26-Вих з наказу Командира ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.02.2015 № 36-ос «По особовому складу» солдата ОСОБА_1 вважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою з 28.02.2015.
Витяг з наказу Командира ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.03.2023 № 92-ос свідчить, що головного корабельного старшину ОСОБА_1 , який наказом АДПС України від 14.03.2023 № 351-ОС зарахованого у розпорядження начальника окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» ДПС України, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 27.03.2023.
Факт проходження військової служби позивачем у ВЧ НОМЕР_3 у період з 28.02.2015 по 27.03.2023 також підтверджується довідкою ВЧ НОМЕР_3 від 20.01.2026 № 33.
Витяг з наказу начальника окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ДПС України від 06.11.2024 № 605 «Про особовий склад» свідчить, що головного сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби за пп «д» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас.
Витяг з наказу начальника окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ДПС України від 12.11.2024 № 619 «По особовому складу» свідчить, що головного сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення з 12.11.2024.
Згідно відповіді ВЧ НОМЕР_1 , датована 20.10.2025 № 10/С-128/130, на звернення представника ОСОБА_1 від 15.10.2025 щодо нарахування та виплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 у сумі 4 432,94 грн щомісяця, повідомлено, що індексація не входить до складу місячного грошового забезпечення, є соціальною гарантією …, а тому підстави для нарахування та виплати такої за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 у сумі 4 432,94 грн щомісяця із врахуванням приписів абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 відсутні.
Факт ненарахування та невиплати позивачу індексації-різниці у період з 01.03.2018 по 23.02.2022 підтверджується довідкою ВЧ НОМЕР_3 від 19.01.2026 № 13.
Правова позиція суду обґрунтована таким.
Щодо належного відповідача у справі. 
Статтею 242 КАС України визначено критерії законності і обґрунтованість судового рішення, зокрема рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. (ч. 5)
Постановою Верховного Суду від 19.05.2025 у справі № 420/20215/23, яка є подібною за змістом правовідносин до справи, що розглядається зазначено таке: «46. Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, від 20.11.2019 у справі № 620/1892/19, від 26.01.2022 у справі № 400/1118/21, від 04.05.2023 у справі № 640/29759/21 виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
47. Отже, з огляду на наведене Верховний Суд констатує, що оскільки індексації підлягають грошові доходи, які не мають разового характеру, а у спірний період позивачка проходила військову службу та перебувала на грошовому забезпеченні у НОМЕР_1 Прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), висновки суду апеляційної інстанції про те, що стягнення належного грошового забезпечення на користь позивачки має проводитись саме із суб`єкта владних повноважень за останнім місцем служби перед звільненням ( ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), не можна визнати обґрунтованим.».
48. Посилання П`ятого апеляційного адміністративного суду на розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.03.2020 № Т/116-1743 про те, що виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної служби України з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини, у зв`язку із звільненням з військової служби, з урахуванням не виплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України та лист Голови Державної прикордонної служби України від 02.06.2020 «Про окремі питання індексації грошового забезпечення» у якому додатково роз`яснено, що виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини у зв`язку із звільненням з військової служби, не спростовують наведені норми права.».
З наведених підстав суд вважає, що належним відповідачем у справі є ВЧ НОМЕР_3 , як військова частина, на яку покладався обов`язок у спірний період нараховувати та виплачувати позивачу індексацію грошового забезпечення.
Щодо суті спірних правовідносин.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Право військовослужбовця на індексацію грошового забезпечення визначено ч. 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ та членів їх сімей» грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі – Закон № 1282, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин)
Стаття 2.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення);
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Стаття 3.
Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Стаття 4.
Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Стаття 6.
У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).
Пунктом 1-1 Порядку № 1078 (у редакції, чинній з 15.12.2015) передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. 
Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 77, застосовується з 01.01.2016) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Пунктом 2 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
За змістом пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Відповідно до абзаців 1, 2, 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, який застосовується з 01.12.2015) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Із 01.12.2015 відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.
Оклад за посадою позивача, як і будь-якого іншого військовослужбовця в Україні у період з 01.01.2008 до 01.03.2018 був визначений постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Наступне підвищення окладів військовослужбовців відбулося 01 березня 2018 року, після набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Тож з огляду на місяць підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців та правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, саме березень 2018 року є місяцем підвищення доходу позивача, за яким і слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації його грошового забезпечення за спірний період.
Суд також ураховує, що Верховний Суд наразі сформував правовий висновок у подібних правовідносинах щодо застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, викладений, серед іншого, у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30.03.2023 про виправлення описки), від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 12.04.2023 у справі № 420/6982/21, від 19.04.2023 у справі № 380/10594/21, від 05.02.2024 справа №360/383/23 та від 11.09.2025 у справі № 460/32253/22.
Відповідна практика Верховного Суду є сталою та послідовною, а висновки, наведені у вищевказаних справах, релевантні до обставин цієї справи, а саме у постанові від 05.02.2024 справа № 360/383/23, суд касаційної інстанції виснував про таке.
З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 військовослужбовець має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Внаслідок системного і цільового способу тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу військовослужбовця відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації - різниці, а якщо так, то у якій сумі.
Верховний Суд також наголосив, що ураховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації - різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
Застосовуючи вказаний підхід, Верховного Суду та ураховуючи, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, то з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078 - березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
За такої умови відповідно до абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 слідує, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача військовій частині належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.
Поряд з цим з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року про виправлення описки), від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 12.04.2023 року у справі № 420/6982/21.
При цьому, варто зауважити, що вищевказана позиція Верховного Суду не суперечить висновкам, викладеним судом касаційної інстанції у постанові від 09.06.2022 у справі №600/524/21-а, оскільки нею не заперечується відсутність в положеннях Порядку № 1078 (в редакції, чинній після 15 грудня 2015 року) такого поняття як «фіксована сума індексації», однак це не виключає того, що абзаци 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 передбачають правила нарахування й виплати сум індексації - різниці, що мають щомісячний фіксований характер.
На підставі наведених настанов Верховного Суду для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, ураховуючи спосіб застосований Верховним Судом у справі №400/3826/21, у цій справі потрібно установити:
- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) (визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року);
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).
- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б) (визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078));
- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Також суд у цій справі бере до увагу, що згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно було перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.
Використовуючи архівну відомість про нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення за період з січня 2018 року по грудень 2018 року, суд установив, що розмір грошового забезпечення позивача:
за лютий 2018 року склав:
посадовий оклад – 605,00 грн;
оклад за військовим званням – 35,00 грн;
надбавка за вислугу років 64,00 грн;
надбавка за виконання особливо важливих завдань – 704,00 грн;
надбавка за особливі умови служби – 90,75 грн;
премія контракт – 3 206,50 грн;
грошова винагорода винагорода 100% – 4469,99 грн;
грошова винагорода винагорода 100% – 47,05 грн (за лютий 2018 року, однак виплачена у березні 2018 року)
винагорода АТО (ООС) 2018 – 1306,45 грн;
всього нараховано – 10 528,74 грн.
За березень 2018 року склав: 
посадовий оклад – 2730,00 грн;
оклад за військовим званням – 600,00 грн;
премія контракт – 4 995,90 грн;
надбавка за вислугу років 832,50 грн;
винагорода АТО (ООС) 2018 – 4500,00 грн;
всього нараховано – 13 658,4 грн.
Розмір підвищення доходу: 13 658,40 – 10 528,74 = 3 129,66 грн;
Сума можливої індексації у березні 2018 році: 1762 * 253,30 : 100 % = 4 463,15 грн;
Розрахунок індексації-різниці: 4 463,15 – 3 129,66 = 1 333,49 грн.
Також суд звертає увагу, що до складу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належить враховувати щомісячну додаткову винагороду. Правова позиція з цього питання висловлена у постановах Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №400/4650/19, від 26.01.2022 у справі № 520/8887/2020.
Поряд із цим суд зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, якою було установлено виплату щомісячної додаткової грошової винагороди, втратила чинність на підставі Постанови КМ № 704 від 30.08.2017 з урахуванням змін, внесених Постановами КМ № 1052 від 27.12.2017, № 103 від 21.02.2018, а тому виплата такої винагороди у розмірі 47,05 грн враховано судом до складу грошового забезпечення за лютий 2018 року.
Щодо врахування винагороди за участь в АТО (ООС) у складі грошового забезпечення, то це питання унормовано спеціальною нормою абз. 5 п. 5 Порядку № 1078, а саме: «У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.».
Наявні у матеріалах архівні відомості про грошове забезпечення ОСОБА_1 свідчать, що відповідну винагороду позивач отримував постійно, а тому суд врахував таку розраховуючи грошове забезпечення у лютому-березні 2018 року.
Отже, позивач має право на нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 у розмірі 1 333,39 грн.
Водночас архівна відомість про нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення за спірний період, та на це звертає увагу у відзиві відповідач-2, свідчить, що з липня 2018 року позивачу нараховують та виплачують інший посадовий оклад, а саме замість 2730,00 грн – 2820,00 грн, що пов`язано із зайняттям нової посади – контролера-водія, військове звання «старшина 2 статті». У подальшому: з 27.09.2018 по 04.08.2021 позивач обіймав посаду контролера третьої комендантської групи комендантського відділення відділу організації повсякденної діяльності штабу ІНФОРМАЦІЯ_3 з посадовим окладом 2820,00 грн.
З 04.08.2021 по 29.04.2022 позивач перебував на посаді молодшого інспектора 1 комендантської групи комендантського відділення відділу НОМЕР_2 загону морської охорони Регіонального управління морської охорони АДПС України з посадовим окладом, починаючи з 26.08.2021 – 2 910,00 грн.
Наведене підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом з послужного списку головного сержанта ОСОБА_1 . 
За таких обставин позивач має право на індексацію-різницю грошового забезпечення у сумі 1 333,39 грн з 01.03.2018 до 30.06.2018 (згідно архівної відомості за 2018 рік до виплати грошового забезпечення за новою посадою).
У решті вимог суд відмовляє, оскільки наведені висновки Верховного Суду свідчать, що право на отримання індексації-різниці грошового забезпечення виникає саме у зв`язку зі змінами розмірів посадових окладів (за однією ж і тією посадою) військовослужбовців з 01.03.2018 на підставі Постанови № 704, та виходячи із приписів п. 5 Порядку № 1078, з березня 2018 року, останні мали право на перерахунок індексації грошового забезпечення, з урахуванням особливостей, запроваджених указаними нормами Порядку № 1078.
Натомість за обставин цієї справи, посадовий оклад позивача за новою посадою установлено відповідно Постанови № 704 та у межах спірного періоду внаслідок законодавчих змін не підвищувався, що виключає можливість розрахунку індексації-різниці.
Також суд відхиляє посилання відповідача-1 на постанову Верховного Суду у справі № 520/4061/21, як така, що не є релевантною до спірних правовідносин, оскільки судом касаційної інстанції викладено висновки щодо нарахування та виплати поточної індексації, що не є предметом спору у цій справі.
З аналогічних підстав (нерелевантність) суд відхиляє покликання відповідача-2 на постанови Верховного Суду у справах: № 440/8966/22, №380/14479/21, 120/12718/21-а, № 380/11404/21.
Ураховуючи викладене, позов належить задовольнити частково, з підстав та у спосіб, що обґрунтовані судом у цьому рішенні.
Розподіл судового збору судом не здійснюється, оскільки позивач звільнений від його сплати, про інші судові витрати суду не заявлено. 
Керуючись статтями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до військової частини НОМЕР_1 (окремий контрольно-пропускний пункт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (м. Бориспіль) ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), НОМЕР_2 загону морської охорони (військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_3 ? ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов?язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 загону морської охорони (військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у сумі 1 333,39 грн з 01.03.2018 по 30.08.2018 із врахуванням приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України 17.07.2003 року №1078.
Зобов`язати НОМЕР_2 загін морської охорони (військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у розмірі 1 333,39 грн з 01.03.2018 по 30.06.2018 із врахуванням приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України 17.07.2003 року №1078.
У решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду складено у повному обсязі – 30.01.2026. 

Суддя І.В. Буряк