П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.01.2026  	Справа №607/517/26 Провадження №3/607/778/2026	
  	м. Тернопіль 	 	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , працює водієм, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

встановила:

03.01.2026 о 15:24 в м. Тернополі, вул. Соломії Крушельницької, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 3008, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 №ARCD-0524 (повірка дійсна до 19.11.2026), що підтверджується тестом №3895 від 03.01.2026, результати огляду становлять 1,30% проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 не згідний, проте від проходження огляд у на стан алкогольного сп`яніння у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі – ПДР).
19.01.2026 до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно з якими: з результатами огляду він був не згідний, оскільки не вживав алкогольні напої і наголосив патрульним про бажання пройти огляд на стан сп`яніння у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР. Після чого, працівниками патрульної поліції було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, у якому зазначено, що у заклад охорони здоров`я його доставив інспектор взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенант поліції Пянтковський Р.О., що суперечить самому протоколу, де зазначено, що він відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Зазначає, що він від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся, оскільки з результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події був не згідний. Зазначав, що поїде у медичний заклад після того, як завершить телефонну розмову із дружиною, проте поліцейський проігнорував це та повідомив, що він від проходження огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР відмовився та зазначив, що буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що не відповідає дійсності. О 16 год 33 хв він повідомив працівника патрульної поліції, що завершив телефонну розмову та знайшов водія для того, щоб забрати автомобіль на прохання поліцейського, та готовий їхати у медичний заклад, проте поліцейський повідомив, що «воно так не працює» та протокол вже складається. Пояснює, що показники алкотестера могли показати хибні результати, у зв`язку з вживанням лікарських препаратів, які він вживав довгий період часу через захворювання дихальних шляхів.
Крім того, у клопотання ОСОБА_1 наводить приклади судової практики Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, на які посилається з метою обґрунтування своїх доводів.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1  пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав. Підтримав подані ним письмові пояснення з підстав, наведених у них.
Ознайомившись із письмовими пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`ясувавши його думку, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне зазначити таке:
згідно із п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження водіями огляду на такий стан врегульований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція).
Згідно з п.п. 2, 3 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції).
Згідно з п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Аналогічні положення містяться також у ст. 266 КУпАП, у якій визначена процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.
Керуючись наведеними положеннями, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме даними, зафіксованими у:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №558147 від 03.01.2026, у якому викладено обставини вчинення правопорушення, а також містяться пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких він не вживав спиртних напоїв;
- відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано: виявлення за кермом автомобіля Peugeot 3008, н.з. НОМЕР_2 , водія ОСОБА_1 ; озвучення працівником поліції причини зупинки транспортного засобу; озвучення виявлених у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови;неодноразова пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, з якою ОСОБА_1 погодився; ознайомлення водія з повіркою законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, результат якого склав 1,30%о, з яким ОСОБА_1 не погодився; пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, з якою ОСОБА_1 погодився; роз`яснення водію працівником поліції необхідності пересісти в службовий автомобіль для доставлення його до медичного закладу, після чого ОСОБА_1 зачинив бокове скло свого автомобіля, не виходив із нього та розмовляв по телефону; неодноразові попередження про те, що такі дії водія будуть розцінені як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП; роз`яснення водію порядку проходження огляду у разі незгоди з результатами алкотестеру та його прав, передбачених ст. 268 КУпАП і ст. 63 Конституції України; повторна пропозиція пройти огляд у медичному закладі та роз`яснення обов`язку щодо проходження такого огляду у разі незгоди з результатами алкотестеру; впродовж 20 хвилин ОСОБА_1 не залишав автомобіль, розмовляв по телефону, перешкоджав спілкуванню з працівниками поліції, постійно зачиняв вікно, внаслідок чого такі дії були розцінені працівником поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; повідомлення водію про відсторонення від керування транспортним засобом та необхідність пошуку іншого водія з метою вжиття заходів для переміщення автомобіля з місця події; повідомлення ОСОБА_1 про складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП; оголошення йому змісту протоколу.
Крім цього, зазначеним відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, який є об`єктивним доказом у справі, підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент інкримінованої події, з якого вбачається, що на неодноразові звернення до ОСОБА_1 як до водія будь-яких заперечень він не висловлював;
- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 03.01.2026;
- копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Аlcotest 6810» № ARCD-0524 № П 51 QM 2190 103 25, чинне до 19.11.2026;
- результаті тесту приладу «Драгер» Alcotest 6810 від 03.01.2026 щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , результат якого склав 1,30%о;
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови за допомогою «Аlcotest 6810» № ARCD-0524;
- розписці ОСОБА_1 від 03.01.2026, відповідно до якої він зобов`язується протягом 24 год або до моменту повного витверезіння не керувати транспортним засобом;
- рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Ходань О.В. від 03.01.2026;
- довідці, виданій 05.01.2026 УПП в Тернопільській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .
З урахуванням відомостей, зафіксованих на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції, вищенаведені доводи ОСОБА_1 є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, з огляду на таке.
Як убачається з відеозапису, ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та висловлення незгоди з його результатом, неодноразово отримував від працівників поліції роз`яснення про необхідність проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я та порядок його здійснення у разі незгоди з результатами алкотестеру.
Відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу, для чого йому роз`яснено необхідність вийти з автомобіля та пересісти в службовий транспортний засіб, однак протягом тривалого часу – приблизно 20 хвилин – він цього не зробив, натомість залишався у власному автомобілі, розмовляв по телефону, з його ж слів, з дружиною, зачиняв вікно та фактично уникав спілкування з працівниками поліції.
Водночас, як зафіксовано на відеозаписі, працівники поліції неодноразово попереджали водія, що така його поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також роз`яснювали правові наслідки такої відмови, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП. Попри це, ОСОБА_1 жодних дій, спрямованих на фактичне проходження медичного огляду, не вчинив.
Такі дії водія створювали ризик порушення визначеного законом двогодинного строку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та унеможливлювали його проведення у передбаченому законом порядку, що обґрунтовано було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду.
Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, а лише просив дочекатися завершення телефонної розмови, не узгоджуються з зафіксованою на відеозаписі його поведінкою, яка полягала у тривалому зволіканні та невиконанні законних вимог працівників поліції.
Доводи ОСОБА_1 про те, що направлення на медичний огляд підтверджує його доставлення до закладу охорони здоров`я, є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні змісту цього документа, з огляду на таке. Направлення оформлюється працівником поліції з метою забезпечення можливості проведення огляду в закладі охорони здоров`я та саме по собі не підтверджує факту доставлення особи. Відсутність у направленні відомостей про недоставлення водія не свідчить про фактичне доставлення, тоді як відеозапис з нагрудних камер та протокол про адміністративне правопорушення підтверджують, що ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я доставлений не був у зв`язку з його поведінкою, яку обґрунтовано розцінено як відмову від проходження огляду.
Готовність ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу о 16 год 33 хв, як про це він зазначає у письмових поясненнях, не спростовує факту відмови від проходження огляду, оскільки, як убачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, він вийшов із транспортного засобу та висловив намір проїхати до закладу охорони здоров`я вже після того, як працівниками поліції було розпочато складання щодо нього матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 заздалегідь був повідомлений, що його дії будуть розцінені як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та що у зв`язку з цим буде складено відповідні адміністративні матеріали. Отже, висловлення згоди на проходження огляду після фактичної відмови та початку оформлення матеріалів не змінює правової оцінки його дій та не спростовує складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи ОСОБА_1 про можливість хибних результатів алкотестера у зв`язку з вживанням лікарських препаратів не мають правового значення, оскільки зафіксована подія правопорушення полягає не у встановленні стану сп`яніння, а у відмові від проходження огляду в установленому законом порядку.
Посилання ОСОБА_1 у письмових поясненнях на практику суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області суд до уваги не бере, оскільки рішення суду першої інстанції не є обов`язковими для застосування та не формують сталої судової практики. Водночас суд може враховувати правові висновки судів апеляційної інстанції. Однак постанова Тернопільського апеляційного суду, на яку посилається позивач, не може бути взята судом до уваги, оскільки викладені в ній фактичні обставини не є аналогічними обставинам цієї справи, а відтак правові висновки, зроблені у тій справі, не підлягають застосуванню до даних правовідносин.
За вказаних обставин, приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення. 
Як вбачається із матеріалів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, тобто є таким, що має право керування транспортними засобами.
При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, а тому приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 7, 33, 40-1, 130, 221, 251, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України. 
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок). 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя	Н. П. Воробель