Справа № 287/1388/22
провадження 2-а/287/6/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року   м. Олевськ

Олевський районного суду Житомирської області в складі
головуючого судді Нижника Г.П.,
за участю секретаря судового засідання Мидловець А.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови серії АА №00000568 від 11.08.2022, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії АА №00000568 від 11.08.2022. На обґрунтування своїх вимог зазначив, щоє власником транспортного засобу VOLVOFN13.420 Спеціалізований вантажний контейнеровоз типу С, рік випуску 2012, номер шасі/кузова НОМЕР_1 . реєстраційний номер НОМЕР_2 . На підставі довіреності від 28.03.2017 вказаний транспортний засіб було передано позивачем у користування до ТОВ «СГС-ГАЗТРЕЙД» та ТОВ «РИОЛАН ПЛЮС» із правом його експлуатації та користування уповноваженими особами вказаних товариств. Також, ТОВ «РИОЛАН ПЛЮС» є власником контейнерного причепа-спеціалізованого марки KRONE, номер шасі/кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 . Транспортний засіб та причіп використовуються ТОВ «СТС-ГАЗТРЕИД» як автопоїзд контейнерний, як для транспортування та перевезення палива, в тому числі газу скрапленого. 13.06.2022 завантажений автопоїзд вирушив із м. Черкас до Житомирської області для розвантаження газу скрапленого. Варто вказати, що маршрут транспорту проходив по трасі НО-1 (Київ-Знам`янка) від Черкас до міста Києва, та по трасі МО-7 (Київ-Ягодин) від Києва до міста Олевськ. Після навантаження автопоїзду контейнерного, в пункті навантаження ГНС АТ «Черкасигаз» здійснено заміри, за якими повна вага навантаженого транспорту становила 44 300 кг, в тому числі загальна маса транспорту до завантаження 25 090 кг, маса навантаженого газу скрапленого 19 210 кг, що зафіксовано постачальником у ТТН № 0005633. Автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень за адресою НО-1 Київ – Знам`янка, км 198+300 зафіксовано параметри транспортного засобу у загальній масі 48 351 кг, тобто перевищення загальної маси на 8,7% (3,516 т.).
За результатом фіксації і було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00000568 від 11.08.2022. При цьому, на думку позивача, постанова винесена помилково та без урахування нормативів визначених законодавством. Так, не оспорюючи вагу транспортного засобу із вантажем, позивач стверджує, що згідно правил дорожнього руху максимально допустима вага його транспортного засобу становить 44 тони, в той час, як у постанові зазначено лише 40 тон. 
У відзиві на позовну заяву Державна служба України з безпеки на транспорті заперечила щодо задоволення позовних вимог. Вважає оскаржувану постанову законною. Так, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень визначено, що автомобіль марки VOLVO FH 13.420 державний номерний знак НОМЕР_2 це автопоїзд (вантажний транспортний засіб з причепом). Автопоїзд - це механічний транспортний засіб, що з`єднаний з одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою.
Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM9, 9 сертифікати відповідності UA.Ti 35 209-21, 210-21, від 17.06.2021, чинний до 17.06.2022 та сертифікат перевірка № UA.TR.001 76-20 Rev. 1 від 17.06.2021, чинний до 16.06.2030. 
Згідно Постанови КМУ №412 від 05.04.2022 «Щодо питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», зазначено наступне, позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.
Тобто, з урахуванням передбаченого законодавчого порядку, наразі чинними нормами передбачено, що дані сертифікати відповідності є такими, що пройшли повірку.
За приписами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У той же час, відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожньою руху. 
Разом з цим, відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: в їх числі автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тон (максимальне значення для автомобільних доріг державного значення). При цьому, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: ((48351 - 40 000 - 10% *48351) / 40 000) * 100 = 8,7 % (3,516т). Відповідно розмір відсотку перевищення 8,7%, отриманий в результаті розрахунків, відповідає зазначеному в постанові.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.
Так, згідно пункту другого Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно- телекомунікаційної системи.
Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку № 1174).
Відтак, з системного аналізу положень Порядку № 1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.
У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.
При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.
Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.
Таким чином, закріплений в законодавстві га реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи.
У відповіді на відзив позивач зазначив, що відзив не містить жодного спростування тверджень, викладених у позовній заяві, так як не спростовано факт максимально допустимої ваги контейнеровоза у 44 т та звернув увагу суду, що сертифікати справності та відповідності комплексу закінчились, а їх технічне обслуговування не проводиться через воєнний стан в Україні.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано головуючому судді Нижнику Г.П.
Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області відкрито провадження у вказаній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач у судовому засіданні підтримав позов з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.
Відповідач надіслав до суду заяву де просив врахувати доводи, викладені у відзиві та у задоволені позовних вимог відмовити. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Тимощуком А.М. 11.08.2022 винесено постанову серії АА № 00000568 по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Згідно постанови 13.06.2022 о 15 год 16 хв на автодорозі Н-01 Київ – Знам’янка, км. 198+300 зафіксовано транспортний засіб VOLVOFH 13.420. днз НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,7% (3, 516 тон) при дозволеній фактичній масі 40 тон (а.с. 9).
ОСОБА_1 сплачено штраф у сумі 8500 грн (а.с. 10).
Згідно копії технічного паспорта автомобіля VOLVOFH 13.420. днз НОМЕР_2 його тип – спеціалізований вантажний контейнеровоз – С (а.с. 12).
Згідно копії технічного паспорта причіпа марки KRONEйого тип – причіп-спеціалізований ПР-контейнеровоз (а.с. 13).
Відповідно до акту №ОУ-024 здачі-приймання робіт вага транспортного засобу з товаром 44240 тон (а.с. 35).
Суд зазначає, що позивачем не оспорюється вага, зафіксована в автоматичному режимі, а саме 43, 516 тон (з урахуванням допустимої похибки пристрою – 10%). 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, відповідно до закону.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За приписами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.
Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.
Щодо доводів позивача про відсутність на момент автоматичної фіксації правопорушення чинного сертифіката, що, на його думку, може свідчити про несправність відповідного технічного засобу, суд зазначає таке.
Суд бере до уваги доводи відповідача, який посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2022 року № 412 «Про деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану».
Відповідно до зазначеної постанови, позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку, строк дії яких закінчився у період дії воєнного або надзвичайного стану та протягом одного місяця після його припинення чи скасування, вважаються чинними на період дії воєнного або надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.
Таким чином, з урахуванням наведеного правового регулювання, відсутність чинного сертифіката у формальному розумінні не свідчить про непроходження відповідним технічним засобом повірки, оскільки такі сертифікати відповідності вважаються дійсними в силу прямої норми законодавства.
Щодо доводів позивача про максимально допустиму вагу його контейнеровоза у 44 тон, в той час як згідно постанови про адміністративне правопорушення відповідач вважає, що це автопоїзд з максимально допустимою вагою 40 тон суд дійшов наступного висновку.
Як убачається з матеріалів справи, відповідач, обґрунтовуючи правомірність винесеної постанови, виходив із того, що транспортний засіб позивача є автопоїздом, для якого пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України встановлено максимально допустиму загальну масу 40 тонн. Водночас суд звертає увагу, що сам по собі факт руху транспортного засобу у зчепленні з іншим транспортним засобом не є безумовною підставою для віднесення його до категорії автопоїздів у розумінні зазначеної норми.
Пункт 22.5 Правил дорожнього руху України чітко розмежовує допустимі вагові параметри залежно від конструктивних особливостей транспортного засобу та виду зчеплення, окремо визначаючи трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), для якого встановлено максимально допустиму загальну масу 44 тонни.
При цьому судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу VOLVO FH 13.420, його тип визначено як спеціалізований вантажний контейнеровоз, а відповідно до свідоцтва про реєстрацію причепа марки KRONE, останній має тип причіп (напівпричіп) спеціалізований контейнеровоз. Зазначені обставини підтверджуються належними письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, та відповідачем не спростовані.
Водночас відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що у момент фіксації адміністративного правопорушення транспортний засіб позивача за своїми конструктивними характеристиками та способом зчеплення відповідав саме ознакам автопоїзда у складі автомобіля з причепом, для якого застосовується обмеження у 40 тонн. Матеріали автоматичної фіксації не містять відомостей щодо типу зчеплення а також інших технічних параметрів, необхідних для однозначної кваліфікації транспортного засобу як автопоїзда.
За таких обставин суд дійшов висновку, що твердження відповідача про застосування до спірних правовідносин нормативу максимально допустимої маси 40 тонн ґрунтується на припущеннях, тоді як наявні у справі докази свідчать про віднесення транспортного засобу позивача до категорії контейнеровозів, для яких пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України передбачено максимально допустиму загальну масу 44 тонни.
Всі сумніви, щодо вини особи тлумачиться судом на її користь.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи, що стороною відповідача не надано доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому оскаржувана позивачем постанова є протиправною, не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 132-1 ч. 2 КУпАП, за таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до ст. 247 п.1 вказаного Закону.
З врахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судовий збір в сумі 496,20 грн належить стягнути на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 77,205,241-246,268-272,286,КАС України суд, -
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови серії АА №00000568 від 11.08.2022- задовольнити.
Постанову головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Тимощука А.М. серії АА № 00000568 від 11.08.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місце знаходження: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ЄДРПОУ 39816845.

Суддя:	  	Г.  П.  Нижник