УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №275/1074/24 Головуючий у 1-й інст. Данилюк О. С. 
Категорія 84 Доповідач Коломієць О. С.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Коломієць О.С.
суддів Талько О.Б., Павицької Т.М.
за участю секретаря 
судового засідання Драч Т.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №275/1074/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2025 року, яка постановлена під головуванням судді Данилюк О.С. 
в с т а н о в и в :
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила розділити в натурі житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та провести поділ земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 1820986003:02:001:0045, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
У червні 2025 року ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила суд розділити в натурі житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та провести поділ земельної ділянки площею 0,1667 га, кадастровий номер 1820986003:02:01:0369, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, у червні 2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій, керуючись ст. 49 ЦПК України, просила розділити в натурі житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши їй 2/3 частки вказаного будинку, провести поділ земельної ділянки площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши їй 2/3 частки вказаної земельної ділянки згідно висновку судової комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи; визнати частково недійсним право власності на земельну ділянку відповідно до засвідченої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Отрищенком О.І. заяви від 20.05.2022 року про добровільний поділ земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 1820986003:02:001:0045 на дві земельні ділянки площею 0,0833, кадастровий номер 1820986003:02:001:0368, у власність ОСОБА_1 та площею 0,1667 га, кадастровий номер 1820986003:02:001:0369, у власність ОСОБА_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 09.07.2025 позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам, передбаченим ст. 175 ЦПК України, оскільки, з врахуванням позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у справі № 910/18389/20, заява ОСОБА_1 від 30.06.2025 року є фактично заявою про зміну предмету позову, оскільки нею були доповнені раніше заявлені позовні вимоги.
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 від 30.06.2025 про зміну позовних вимог залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, у якій просила ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 08.07.2025 її представник через підсистему «Електронний суд» подав заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з відпусткою, проте суд 09.07.2025 провів судове засідання без її участі та залишив заяву про збільшення позовних вимог без руху.
Вважає, її заява від 30.06.2025 про збільшення позовних вимог відповідає ст. 175 ЦПК України.
Крім того, суд при прийнятті позовної заяви не наділений повноваженнями надавати оцінку доказам.
Звертає увагу на те, що оскільки внаслідок незаконного поділу земельної ділянки відповідно до засвідченої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Отрищенком О.І. заяви від 20.05.2022 року про добровільний поділ земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 1820986003:02:001:0045 на дві земельні ділянки, а саме площею 0,0833, кадастровий номер 1820986003:02:001:0368, у власність ОСОБА_1 та площею 0,1667 га, кадастровий номер 1820986003:02:001:0369, у власність ОСОБА_2 , спірний житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка знаходиться у власності ОСОБА_2 , а тому виникла необхідність про збільшення позовних вимог. На думку позивачки, право власності на земельну ділянку, на якій розташований спірний житловий будинок, було зареєстровано за ОСОБА_2 з порушенням вимог закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Правом подати відзив на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах передбачених ст. 367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що в заяві від 30.06.2025 року позивачкою не було вказано, яким саме законом передбачений обраний нею спосіб захисту права, а саме визнання частково недійсним права власності на земельну ділянку. Також позивачка не вказала, в якій саме частині вона просить визнати частково недійсним право власності на земельну ділянку та не вказала кадастрового номеру земельної ділянки, право власності на яку вона просила визнати частково недійсним. Крім того, в згаданій заяві позивачка просила поділити земельну ділянку площею 0,25 га, втім, не вказала кадастровий номер вказаної земельної ділянки, а також кому вона належить, та не надала доказів на підтвердження зазначених обставин.
Такий висновок суду є помилковим, виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2024 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 16.00 год. 04 листопада 2024 року (а.с.20).
09 червня 2025 року ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила суд розділити в натурі житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та провести поділ земельної ділянки площею 0,1667 га, кадастровий номер 1820986003:02:01:0369, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.109).
30 червня 2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просила розділити в натурі житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши їй 2/3 частки вказаного будинку, провести поділ земельної ділянки площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши їй 2/3 частки вказаної земельної ділянки згідно висновку судової комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи; визнати частково недійсним право власності на земельну ділянку відповідно до засвідченої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Отрищенком О.І. заяви від 20.05.2022 року про добровільний поділ земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 1820986003:02:001:0045 на дві земельні ділянки - площею 0,0833, кадастровий номер 1820986003:02:001:0368, у власність ОСОБА_1 та площею 0,1667 га, кадастровий номер 1820986003:02:001:0369, у власність ОСОБА_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.121).
У підготовчому судовому засіданні 09.07.2025 винесено ухвалу про усунення недоліків заяви про зміну позовних вимог у відсутності позивачки (а.с.133).
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 09.07.2025 позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам, передбаченим ст. 175 ЦПК України (а.с.137).
Відповідно до довідки про доставку електронного документу, копію вказаної ухвали представник позивачки ОСОБА_3 отримав 10.07.2025 в його електронний кабінет (а.с.142).
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Згідно з частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ч. 1 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Згідно з п.п. 4, 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Положеннями частин 11-13 ЦПК України ст.187 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Як визначено ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Звертаючись до суду із заявою про зміну предмета позову ОСОБА_1 просила розділити в натурі житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши їй 2/3 частки вказаного будинку, провести поділ земельної ділянки площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши їй 2/3 частки вказаної земельної ділянки згідно висновку судової комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи; визнати частково недійсним право власності на земельну ділянку відповідно до засвідченої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Отрищенком О.І. заяви від 20.05.2022 року про добровільний поділ земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 1820986003:02:001:0045 на дві земельні ділянки площею 0,0833, кадастровий номер 1820986003:02:001:0368, у власність ОСОБА_1 та площею 0,1667 га, кадастровий номер 1820986003:02:001:0369, у власність ОСОБА_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 
Як вбачається із тексту поданої заяви позивач зазначила обставини з посиланням на докази, в обґрунтування заявлених позовних вимог, при цьому зазначила кадастровий номер земельної ділянки 1820986003:02:001:0045, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , поділ якої просить провести між сторонами у справі та спосіб захисту порушеного права. 
Наведене свідчить про те, що позовна заява ОСОБА_1 відповідала положенням ст.175,177 ЦПК України, а тому підстав для залишення позовної заяви без руху у районного суду не було. 
При цьому постановляючи ухвалу про залишення заяви без руху, суд не звернув належної уваги на те, що позивач має право на обґрунтування своїх вимог саме тими обставинами, які він вважає за потрібне вказати в позовній заяві. Встановлення фактичних обставин справи, а також відповідність викладених в тексті позовної заяви обставин фактичним обставинам справи, дослідження доказів, доведеність позовних вимог, ефективність обраного позивачем способу захисту порушеного права за діючим цивільно-процесуальним законодавством віднесено не до стадії прийняття заяви, а до стадії судового розгляду.
Таким чином, фактично в ухвалі про залишення заяви без руху, суддя послався на ті обставини, які мають досліджуватися, оцінюватися судом під час розгляду справи по суті і не мають правового значення на стадії вирішення питання про відповідність позовної заяви вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, а також не можуть бути визнані недоліками позовної заяви.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що достатніх підстав для залишення заяви про зміну позовних вимог від 30.06.2025 без розгляду у суду не було.
Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими, а оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.
Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 03 лютого 2025 року.

Головуючий Судді