Справа № 157/1452/25 	Головуючий у 1 інстанції: Гамула Б. С. 	
Провадження № 22-ц/802/140/26  	  Доповідач: Карпук  А. К.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів – Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 листопада 2025 року в складі судді Гамули Б. С.,-
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментівна дитину та та на себе, як матір дитини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.
Ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 27.11.2025 зупинено провадження в справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.
Позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу, покликається на незаконність ухвали, вважає, що провадження в справі зупиняється лише за наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи та у цій справі необхідно виходити з найкращих інтересів дитини.
Інші учасники справи не скористались правом подати відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки представником позивача оскаржується ухвала суду про зупинення провадження у справі, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття постанови у даній справі є 12.01.2026 тобто, дата складення повного судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до приписів статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідач не подавав клопотання з проханням не зупиняти провадження в справі та продовжувати розгляд справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Надаючи тлумаченняпункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.11.2025 (справа № 754/947/22) вказала, що «…зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання "суд зобов`язаний" не дозволяє суду діяти на власний розсуд.
За нинішньої редакції пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Тож норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.
За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі.
Тобто ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.»
Встановивши, що відповідач не заявляв клопотання розглядатис праву без його участі та не звертався до суду з проханням не зупиняти провадження в справі, місцевий суд обґрунтовано постановив про зупинення провадження у справі до при- пинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.
Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність врахувати якнайкращі інтереси дитини, то ВП ВС у постанові від 12.11.2025 (справа № 754/947/22) відступила від правових висновків, висловлених Верховним Судом у постанові від 13.03.2025 ( Справа № 157/1226/23), щодо безпідставності зупинення провадження в справі про стягнення аліментів з огляду на пріорітетність інтересів дитини на належне матеріальне забезпечення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржена ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 листопада 2025 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий 
Судді