ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/50256/25                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Войтович  І. І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 грудня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Заліська Є.Я., за участі представника позивача Крук Є.Г., представника відповідача Віданової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом,

                                               В С Т А Н О В И В :
Рух справи.
09.10.2025 Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (надалі - ГУ ДПС у м. Києві) подало до Київського окружного адміністративного суду позов до ОСОБА_1 про постановлення рішення про стягнення коштів податкового боргу у розмірі 3 827 895,00 грн. та скерувати рішення до негайного виконання.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за відповідачем  станом на дату звернення до суду наявний податковий борг, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень, і який підлягає стягненню з відповідача. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 р. у задоволені позовних  вимог відмовлено у повному обсязі. 
Приймаючи таке рішення суд перші інстанції виходи з того, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог належними та достатніми доказами.
Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2025 слухання справи призначено у відкрите судове засідання на 03.12.2025.
Відповідач подав письмові пояснення, в яких наголошено на правильності висновків суду першої інстанції.
У судовому засідання представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Слухання справи продовжувалось з поважних причин.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 

Обставини справи.
Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідач зареєстрований в органах державної реєстрації як суб`єкт господарської діяльності, є платником податків та перебуває на податковому обліку Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України
Згідно з інформаційної комунікаційної системи Державної податкової служби «Податковий блок» відповідач станом на 09.10.2025 мав заборгованість у сумі 3 827 895,00 грн, яка складається з:
- податку на доходи фізичних осіб у сумі 3 533 520,00 грн. який виник на підставі контрольно-перевірочних заходів, за наслідками яких винесено податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») № 62165240208 від 04.07.2025 на загальну суму 1 020,00 гривень;
- податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 62176240208 від 04.07.2025 на загальну суму 3 532 500,00 гривень;
- податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 62179240208 від 04.07.2025 як заборгованість зі сплати військового збору у сумі 294 375,00 грн. 
Через наявність боргу, позивач звернувся у порядку ст. 283 КАС України до суду з цим позовом. 
Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами. 

Нормативно-правове  обґрунтування.
Стаття 19 Конституції України  передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Податковий кодекс України  регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно із визначенням, наведеним в п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг  це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Так, згідно п.31.1 ст.31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.
Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
З дотриманням порядку та строків, визначених у  ст.59 ПК України, на юридичну адресу позивача направлена податкова вимога №52862-10 від 16.06.2020.
При цьому, у відповідності до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Пунктом  87.1 статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Згідно пунктів  95.1  95.3 статті 95 ПК України  контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності  шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до  пункту 42.1, ПК України  податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
У відповідності до  пункту 42.2 ПК України  документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Згідно п.  58.2 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно із п.  58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
У відповідності до пункту  59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За змістом пункту  59.5 статті 59 Податкового кодексу України  у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до п.  41.2 ст. 41 Податкового кодексу  передбачено, що органами стягнення є виключно органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу у межах повноважень.
Згідно з пунктом 5 частини першої  статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України  - провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.
Відповідно до п.  95.2. ст. 95 Податкового кодексу України  - стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Також враховуючи приписи частини другої  статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України  - заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі. В даному випадку обставиною, що зумовлює звернення до суду є сплив 30 календарних днів з моменту набуття відправлення (податкової вимоги) статусу повернуто.

Висновки суду.
Матеріалами справи підтверджено, що податковий борг відповідача виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 04.07.2025 № 62165240208, № 62176240208 та №62179240208. 
Вказані рішення направлені 04.07.2025 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" на адресу відповідача, та повернуті до податкового органу 21.07.2025 року з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».
Крім того, не є спірним, що вказані ППР оскаржуються у судовому порядку. 
Вказане апелянтом не спростовано.
Отже слід наголосити, що відповідно до п.102.1 ПКУ, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних  1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім п.  59.1 ст.  59 ПКУ.
  Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність іншого судового спору предметом оскарження якого є протиправність прийнятих податковим органом податкових повідомлень-рішень, на підставі яких було заявлено стягнення податкового боргу, свідчить про виникнення додаткових елементів спору, а тому останній не може бути вирішений за особливостями, встановленими  ст. 283 КАС України. 
Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.          
Щодо інших доводів апелянта слід наголосити, що судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому зазначено, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, колегія суддів вважає, що всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Таким чином, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог  ст. 242 КАС України.
Згідно зі  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Повний текст виготовлено 03.12.2025.
Керуючись ст.ст.  139,  242-244,  250,  308,  310,  315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд
                                               П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 р. - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом - залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.                       

            Колегія суддів:                                                                                  О.В. Карпушова                                                                      
                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                    В.В. Файдюк