Справа № 438/1732/25 
Провадження № 1-кп/438/33/2026 

В И Р О К
іменем України

05 лютого 2026 року Бориславський міський суд Львівської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025141110001141 від 08 жовтня 2025 року, 
стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше судимого, вироком Бориславського міського суду Львівської області від 26 березня 2012 року засуджено за ч.1 ст.187, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна, звільнений 26 березня 2019 року по відбуттю строку покарання, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,
за участі сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_3 -

в с т а н о в и в : 
Обвинувачений  ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи мотив, спрямований на незаконне поводження із холодною зброєю, діючи всупереч вимогам постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471- XII, якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (далі - Перелік), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 зі змінами (далі - Інструкція), без передбаченого законом дозволу, в невстановлений досудовим розслідуванням час та день, на початку вересня 2025 року, в місті Бориславі Львівської області, точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено, знайшов та привласнив кастет, що є холодною зброєю ударно-дробильної дії, промислового виробництва.
Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження із холодною зброєю, ОСОБА_3 всупереч вимогам зазначеної вище Інструкції, умисно, без передбаченого законом дозволу, носив при собі вказаний кастет до 16 години 10 хвилини 08 жовтня 2025 року, а саме до його виявлення старшим інспектором СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 та поліцейським СРПП ВП № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 під час поверхневого огляду неподалік багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться на вул. Данила Галицького, 2 у місті Бориславі Львівської області. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показав, що близько початку вересня 2025 року, в місті Бориславі Львівської області, точної дати та місця знахідки не пам`ятає знайшов та підібрав на вулиці кастет. Зазначений кастет носив при собі без певної мети у кишені куртки. По обіді 08 жовтня 2025 року зазначений кастет було виявлено під час поверхневого огляду працівниками поліції неподалік місця проживання обвинуваченого.
Просить суд суворо не карати, обрати мінімальне покарання.
Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.
Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.
Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, враховуючи покази обвинуваченого про визнання вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 263 КК України, як носіння кастета без передбаченого законом дозволу.
Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 263 КК України, законодавцем віднесено до нетяжкого злочину.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_3 обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття. 
Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, - рецидив злочинів. 
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу винного, який раніше судимий, має постійне місце проживання, неодруженого, не працевлаштованого,  не перебуває на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у розмірі мінімальної санкції у виді позбавлення волі, приймаючи до уваги наявність двох обставин, які пом`якшують покарання із звільнення від відбуття покарання, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у розмірі мінімальної санкції частини статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. 
Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, зокрема тяжкість злочину, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , думку державного обвинувачення щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням, а також беручи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як високий, а також висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбуття покарання у виді позбавлення волі і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
Цивільний позов у справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.
Процесуальні витрати на суму 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривень 20 копійок, пов`язані із залученням експертів, зокрема за проведення судової експертизи №СЕ-19/114-25/25478-ХЗ від 27 жовтня 2025 року, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської областівинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської областізвільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської областіперіодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Скасувати арешт майна, накладений на металевий предмет, схожий на кастет, із маркуванням на ударній частині «Choppers», відповідно до ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2022 року у справі №442/7739/25.
Речові докази у справі: металевий предмет, схожий на кастет, із маркуванням на ударній частині «Choppers», передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів Дрогобицького РРВП ГУНП у Львівській області,- знищити; компакт диск із відеозаписами за 08 жовтня 2025 року із бодікамери поліцейського СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, - залишити при матеріалах справи.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської областіна користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривень 20 копійок.
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.
Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. 

Головуючий суддя ОСОБА_7