ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2026 р.	м. Харків	Справа № 910/12787/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Ємельянової О.О. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ІНТЕГРАЦІЯ", 61072, м. Харків, прос. Науки, буд. 56, 	
про	стягнення 78 000,00 грн.	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ІНТЕГРАЦІЯ" про стягнення штрафу у розмірі 78 000,00 грн. за поставку неякісного товару.
Також до стягнення заявлені судові витрати.
У пункті 1 прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 року позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ІНТЕГРАЦІЯ" про стягнення штрафу за договором поставки № 127/ВОЗ-2025 від 10.04.2025 року / у розмірі 78 000,00 грн. передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Харківської області від 12.11.2025 року у справі № 910/12787/25 визначено головуючого суддю (суддю-доповідача): Ємельянову О.О.
Ухвалою суду від 17.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12787/25. Відмовлено у задоволенні клопотання позивача викладеного у 1 прохальної частини позовної заяви, про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.
01.12.2025 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заву (вх. № 27872/25) у якому останній, просить суд, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
03.12.2025 року від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 28192/25) у якій останні, просить суд, відхилити заперечення, наведені у відзиві відповідача на позовну заяву у справі № 910/12787/25
Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.
Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Враховуючи вищевикладене, обізнаність сторін про розгляд справи у суді, про що свідчать наявні у матеріалах справи відзив відповідача, відповідь на відзив позивача, та заперечення відповідача на відповідь позивача, з чого слідує, що сторони подали усі заяви по суті справи та з процесуальних питань, суд вважає за можливе завершити розгляд справи.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без виклику учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.
Як зазначає позивач, між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ІНТЕГРАЦІЯ" (відповідач, постачальник) було укладено договір № 127/ВОЗ-2025 від 10.04.2025 року.
Відповідно до пункту 12.1. договору, сторони зокрема визначили, що договір набирає чинності з дні його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, але не довше ніж до 31.12.2025 року.
Пунктом 1.1. договору, сторони погодили, що постачальник зобов`язується поставити замовнику якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари.
Найменування та кількість товару зазначається у додатку № 1 до цього договору Код ДК 021:2015:15890000-3 Продукти харчування та сушені продукти різні (пункт 1.2. договору).
Відповідно до пункту 2.1. договору, якість товару, що поставляється постачальником повинна відповідати вимогам чинних нормативно - правових актів та технічному опису (додаток № 2 до договору). Товар, який постачальник зобов`язується передати замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі замовнику, а також протягом строку його придатності. Разом із товаром постачальник повинен передати замовнику документи, які визначені пунктом 6.5. договору. Пакування товару, повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей товару під час його транспортування та зберігання. Маркування товару повинно відповідати вимогам Закону України «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів» від 06.12.2018 року № 2639-VIII та Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 року № 771/97-ВР.
Пунктом 2.2. договору сторони погодили, що строк придатності товару повинен відповідати строку, визначеному у технічному описі (додаток № 2 до договору) на цей вид товару. Термін зберігання кожного з комплектуючих ДПНП «раціон сніданок» на дату комплектування готового комплекту повинен становити не менше 85 % від терміну зберігання (термін зберігання 1 рік) даного виду предмету закупівлі з дні поставки його на склад замовника.
Під час постачання кожної партії товару, замовник протягом 2 робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності товару, що постачається постачальником (далі контрольні заходи) (пункт 3.2. договору).
Контрольні заходи, включають в себе перевірку безпечності, а саме радіологічними показниками та окремих показників якості - органолептичними та окремими фізико - хімічними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачаються відповідно до умов цього договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування товару за цим договором, вимогам статті 44 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 року № 771/97-ВР (пункт 3.3. договору).
3.3.1. Контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника постачальника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи, у тому числі на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару), а у разі його відсутності - не розпочинаються. Відсутність в представника постачальника документів, які підтверджують його повноваження на складання документів від імені постачальника, має наслідки неявки представника постачальника. Результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю у 2-ох примірниках, які підписуються представниками замовника (товаро-одержувача), що здійснювали перевірку та представником постачальника, а у разі відмови від підписання та отримання примірника акту приймального контролю або відсутності представника постачальника на території замовника (товароодержувача) на момент складання вищезазначеного акту - комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника (товароодержувача), що засвідчується підписами представників замовника (товароодержувача) та в подальшому такий акт приймального контролю протягом 3 (трьох) календарних днів, надсилається постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного. що вважається належним доказом ознайомлення постачальника з вищезазначеним актом. Під час проведення контрольних заходів, постачальник на вимогу представників замовника (товароодержувача) зобов`язаний протягом 24 годин надати в паперовому вигляді оригінали або належним чином засвідчені копії документів про відповідність - декларація (в тому числі декларація про відповідність), або висновок, або свідоцтво, або сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь який інший документ, що підтверджує виконання визначених законодавством вимог, які стосуються об?єкта оцінки відповідності. 
3.3.2. Якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою замовника (товароодержувача) існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати замовника (товароодержувача), що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, невідповідністю маркування або пакування) або встановлено факт, що товар є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого товару шляхом комісійного відбору зразків (проб), відбирається у відповідності до умов цього договору (п.3.9 - п.3.14), та направляється до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробовування) для цілей державного контролю (далі - уповноважена лабораторія), яку визначає замовник для проведення лабораторних досліджень. Такими уповноваженими лабораторіями можуть бути лише ті. у яких місцезнаходження зареєстроване в м. Києві. При невідповідності результатів дослідження, навіть за одним показником, постачальник протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання результатів досліджень, має право звернутись до замовника (товароодержувача) щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості, яка перебуває у замовника (товароодержувача) на відповідальному зберіганні, та направлення до уповноваженої лабораторії, яку визначає замовник. Результати повторних досліджень є остаточними, але виключно якщо вони проводились за зверненням постачальника. У разі відсутності у визначений термін звернення постачальника про проведення повторного відбору зразків (проб) або повернення за його клопотанням партії товару з відповідального зберігання після отримання результатів первинних лабораторних досліджень, остаточними є результати первинних лабораторних досліджень. Послуги уповноваженої лабораторії щодо проведення лабораторних досліджень оплачуються постачальником. Відмова постачальника від підписання договору про проведення випробувань або оплатити послуги з перевірки якості вважатиметься згодою постачальника з тим, що поставлена ним партія товару, з якої відібрані зразки (проби) є неналежної якості.
Пунктом 3.5. договору визначено, що замовник в термін не пізніше 2 (двох) робочих днів, до дати проведення відбору зразків (проб), повинен повідомити постачальника листом, телеграмою (факсимільним зв`язком) про необхідність прибуття представника постачальника до місця зберігання товару у вказаний в повідомленні термін. У повідомленні вказується найменування продукції, дата і номер рахунка - фактури і накладної або номер транспортного документа, час на який призначено відбір зразків (проб), адреса зберігання товару.
Згідно пунктів 3.6. - 3.8. договору, постачальник зобов`язаний протягом 24 годин після отримання повідомлення про відбір зразків (проб), сповістити замовника листом (факсимільним зв`язком) про прибуття представника постачальника для участі у відборі зразків (проб). Представник постачальника, повинен прибути завчасно до місця зберігання партії товару, мати при собі посвідчення (доручення) чи інший належний документ, що посвідчує повноваження цієї особи на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару.
У випадку неприбуття представника постачальника у вказаний в повідомленні строк, замовник (товароодержувач) самостійно проводить відбір зразків (проб), що буде вважатись доказом незалежного проведення відбору зразків (проб) товару у відповідності до цього договору. Замовник має право запросити для здійснення відбору зразків (проб) компетентних осіб (за родом роботи, за освітою, з досвіду трудової діяльності) у питаннях визначення якості і комплектності продукції, відбору зразків (проб) продукції або інших незацікавлених осіб.
Про відбір зразків (проб) складається акт, який підписується представниками замовника (товароодержувача). постачальником або представником постачальника та іншими незацікавленими або компетентними особами (у разі їхнього залучення), які приймають участь у відборі. В акті повинно бути зазначено: 1) час і місце складання акта, найменування товароодержувача продукції. прізвища та посади осіб, які брали участь у відборі зразків (проб): 2) найменування виробника та постачальника, від якого надійшла продукція: 3) номер і дата рахунка - фактури і накладної, за якими надійшла продукція. і дата надходження її на склад одержувача ; 4) дата виробництва товару, номер партії та вага, з якої відбиралися зразки (проби) продукції; 5) опечатані або опломбовані зразки (проби), чиєю печаткою або пломбою (відтиски на пломбах), їхні номера; 6) чи забезпечені відібрані зразки (проби) етикетками, що містять дані, передбачені стандартами або технічними умовами; 7) до якої уповноваженої лабораторії направлені відібранні зразки (проби); 8) інші дані, у тому числі заперечення (застереження), які представники замовника, постачальник або представник постачальника та інші незацікавлені або компетентні особи (у разі їхнього залучення) вважають необхідним включити в акт для більш докладної характеристики зразків (проб) (пункт 3.9. договору).
3 відібраних зразків (проб) один залишається у замовника (товароодержувача). другий зразок надається представнику постачальника, про що зазначається у акті. Третій зразок направляється до уповноваженої лабораторії. Транспортування відібраних зразків до уповноваженої лабораторії здійснюється представниками замовника (товароодержувача) у найкоротший термін. Постачальник має право бути присутнім при транспортуванні та передачі відібраних зразків (проб) до уповноваженої лабораторії (пункт 3.11. договору).
Відібрані зразки (проби) продукції, в разі отримання невідповідності результатів отримання результатів досліджень та повертаються замовнику. У випадку, якщо відібрані зразки (проби) товару замовником (товаро - одержувачем), які направлені до уповноваженої лабораторії за показниками якості не співпадають з лабораторними випробуваннями постачальника наданими під час поставки товару, вважається у відповідності до умов цього договору, що остаточно правильними результатами являються результати, які отримав замовник (товароодержувач) при відборі зразків (проб) товару, який був поставлений на його адресу (пункти 3.12. - 3.13. договору).
Згідно пункту 4.1. договору, ціна договору складає 1 716 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 20 % - 286 000,00 грн.
Розрахунки за товар, що поставляється без порушення строків або якості або тари або упаковки або маркування, замовником проводиться шляхом оплати за фактично поставлену кількість товару (партію товару) з відстрочкою платежу 30 календарних днів або до 10 календарних днів у випадку поставки продовольчого товару вітчизняного виробництва (згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2023 року № 650 «Про регулювання цін на окремі види продовольчих товарів та забезпечення стабільної роботи виробників продовольства в умовах воєнного стану»), з дати прийняття товару на склад замовника та / або на складі військових частин Національної гвардії України (товароодержувачів), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осію постачальника та замовника (товароодержувача) на відповідній видатковій накладній (пункт 4.2. договору).
Згідно пунктів 6.8.- 6.9. договору, замовник (товароодержувач) має право не приймати товар за кількістю та якістю, у разі встановлення не відповідності товару документам (декларації виробника або сертифікату якості, протоколу досліджень (випробувань) про безпечність та відповідність товару або експертного висновку про безпечність та відповідність товару), у разі встановлення не відповідності вимогам щодо якості або маркування або етикетування товару, після проведення контрольних заходів представниками замовника (товароодержувача). У разі, якщо порушення щодо якості та безпечності товару, або його придатності, або щодо пакування, або маркування, або транспортування підтверджується (експертним висновком або протоколом досліджень або актом приймального контролю) замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від цього договору в повному обсязі.
Під час проведення контрольних заходів щодо доставлення товару у разі виявлення представниками замовника (товароодержувача) порушень вимог щодо якості та безпечності, або маркування, або тари, або упаковки, встановлених вимог у нормативних документах (ДСТУ, СОУ, ТУ, ТУ У), відомості про такі порушення зазначається в акті приймального контролю. Такий товар вважається не поставленим та має бути замінений постачальником протягом 5 робочих днів з дня отримання постачальником акту приймального контролю.
Згідно пункту 6.10. договору, у разі проведення лабораторного дослідження під час приймання товару відповідно до пункту 3.3.2. цього договору, фактично поставлена на адресу замовника (товароодержувача) партія товару, з якої було здійснено відбір зразків (проб) вважається переданою на відповідальне зберігання замовнику (товароодержувачу), така партія товару опечатується (опломбовується) представниками замовника (товароодержувача), та постачальника і розміщується на окремому складі замовника (постачальника) на строк. достатній для встановлення відповідної якості товару. У разі встановлення порушень вимог щодо якості та надходження невідповідності результатів лабораторних досліджень (протоколи досліджень, експертні висновки), партія товару яка знаходиться на відповідальному зберіганні підлягає заміні постачальником протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати повідомлення
Між сторонами було підписано додатки до договору, а саме: специфікацію на суму 1 716 000,00 грн. Найменування товару - добовий польовий набір продуктів норма № 15 «раціон сніданок» строк поставки до 30.06.2025 року; технічний опис.
Також, до договору додано додаток № 3, а саме гарантійний лист виробника вих. № 18/03/3 від 18.03.2025 року.
Як зазначає позивач, відповідно до умов договору 01.05.2025 року уповноважений представник відповідача отримав наручно заявку від 01.05.2025 року № 78/1/10-1691-2025 про необхідність поставки товару у загальній кількості 22 000 комплектів у відповідні строки та відповідні місця постачання. 
Відповідачем було здійснено поставку товару на загальну суму 390 000,00 грн. про що свідчить видаткова накладна № СР_0000309/3078 від 05.08.2025 року.
За твердженнями позивача, останнім на виконання умов договору, 07.08.2025 року уповноваженою комісією позивача у присутності уповноваженого представника відповідача здійснено відбір зразків (проб) для проведення досліджень, про що свідчить акт № 200 відбору зразків (проб) для проведення досліджень відповідно до якого було здійснено відбір зразків (проб) продуктів харчування, а саме: Добовий польовий набір продуктів норма № 15 «раціон сніданок». Рахунок - фактура: № СР_0000307/3078 від 05.08.2025 року; видаткова накладна № СР_0000309/3078 від 05.08.2025 року, товарно - транспортна накладна: № СР_0000326 від 05.08.2025 року, декларація виробника / якісне посвідчення №№ 89/1, 90/1, 91/1 від 30.07.2025 року. Кількість відібраних зразків: раціон № 1 загальною кількістю - 18 к-т., на дослідження - 6 к-т.; раціон № 2 загальною кількістю - 18 к-т., на дослідження - 6 к-т.; раціон № 3 загальною кількістю - 18 к-т., на дослідження - 6 к-т.
За результатом проведених досліджень, було видано протокол випробувань харчової продукції від 25.08.2025 року № 6605-6607/25-х складений Держаним підприємством «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» у висновку якого зазначено, що зразок продукції (реєстраційний № 6605) за органолептичними показниками (зовнішній вигляд, консистенція) та фізико-хімічним показником (масова частка м`яса) не відповідає вимогам, які наведені в ТУ У 10.1-44405618-002:2022 «Кулінарні страви консервовані. Технічні умови». Зразок продукції (реєстраційний №6606) за перевіреними показниками відповідає вимогам згідно з ТУ 10.1-44405618-002:2002 «Кулінарні страви консервовані. Технічні умови».
Також, позивач зазначає, що відповідач не звертався до позивача із листом щодо повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості, що в свою чергу передбачено підпунктом 3.3.2. пункту 3.3. та пункту 3.4. розділу 3 договору. 
Відповідно до акту приймального контролю від 19.09.2025 року № 200 комісією позивача прийнято рішення не приймати товар - добовий польовий набір продуктів норма №15 «раціон сніданок» 5 000 комплектів, оскільки даний товар не відповідає вимогам, які наведені в ТУ У 10.1-44405618-002:2022 «Кулінарні страви консервовані. Технічні умови».
За твердженнями позивача, оскільки результати лабораторних досліджень є остаточними то товар згідно видаткової накладної № СР_0000309/3078 від 05.08.2025 року у загальній кількості 5 000 комплектів на загальну вартість 390 000,00 грн. позивачем прийнято та оплачено не було.
Пунктом 8.4. договору визначено, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 цього договору) постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20 % вартості цього товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю складеним замовником (товароодержувачем) та/або протоколами випробувань та/або експертними висновками, виданими уповноваженою лабораторією. Зазначений товар не зараховується постачальнику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 (п?яти) робочих днів з дня отримання постачальником вказаного акту. У разі заміни товаром з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або з порушенням вимог розділу 2 цього договору постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості такого товару за кожен такий випадок, зафіксований замовником (товароодержувачем). Факт заміни товаром з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або з порушенням вимог розділу 2 цього договору підтверджується актом приймального контролю, складеним замовником (товароодержувачем). Сплата штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за цим договором.
Враховуючи вищевикладене, позивачем на адресу відповідача була направлена претензія від 19.09.2025 року про сплату штрафу за поставку неякісного товару, у якій останній, вимагав за результатами розгляду претензії сплати штраф у розмірі 78 000,00 грн.
Проте вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення. що стало причиною звернення позивача із відповідним позовом до суду.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).
У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
Згідно статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 662 Цивільного кодексу України, визначено що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Згідно частин 1, 3 статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.
Статтею 687 Цивільного кодексу України встановлено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.
За вимогами частини 1 статті 672 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Як зазначає позивач, відповідачем було здійснено поставку товару на загальну суму 390 000,00 грн., про що свідчить видаткова накладна № СР_0000309/3078 від 05.08.2025 року.
Згідно наявного у матеріалах справи акту № 200 відбору зразків (проб) для проведення досліджень, було здійснено відбір зразків (проб) продуктів харчування, а саме: Добовий польовий набір продуктів норма № 15 «раціон сніданок». Рахунок - фактура: № СР_0000307/3078 від 05.08.2025 року; видаткова накладна № СР_0000309/3078 від 05.08.2025 року, товарно - транспортна накладна: № СР_0000326 від 05.08.2025 року, декларація виробника / якісне посвідчення №№ 89/1, 90/1, 91/1 від 30.07.2025 року. Кількість відібраних зразків: раціон № 1 загальною кількістю - 18 к-т., на дослідження - 6 к-т.; раціон № 2 загальною кількістю - 18 к-т., на дослідження - 6 к-т.; раціон № 3 загальною кількістю - 18 к-т., на дослідження - 6 к-т.
В подальшому, за результатом проведених досліджень, було видано протокол випробувань харчової продукції від 25.08.2025 року № 6605-6607/25-х складений Держаним підприємством «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» у висновку якого зазначено, що зразок продукції (реєстраційний № 6605) за органолептичними показниками (зовнішній вигляд, консистенція) та фізико-хімічним показником (масова частка м`яса) не відповідає вимогам, які наведені в ТУ У 10.1-44405618-002:2022 «Кулінарні страви консервовані. Технічні умови». Зразок продукції (реєстраційний №6606) за перевіреними показниками відповідає вимогам згідно з ТУ 10.1-44405618-002:2002 «Кулінарні страви консервовані. Технічні умови».
З твердженнями позивача, відповідач не звертався до позивача із листом щодо повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості, що в свою чергу передбачено підпунктом 3.3.2. пункту 3.3. та пункту 3.4. розділу 3 договору. 
Відповідно до акту приймального контролю від 19.09.2025 року № 200 комісією позивача прийнято рішення не приймати товар - добовий польовий набір продуктів норма №15 «раціон сніданок» 5 000 комплектів, оскільки даний товар не відповідає вимогам, які наведені в ТУ У 10.1-44405618-002:2022 «Кулінарні страви консервовані. Технічні умови».
За твердженнями позивача, оскільки результати лабораторних досліджень є остаточними то товар згідно видаткової накладної № СР_0000309/3078 від 05.08.2025 року у загальній кількості 5 000 комплектів на загальну вартість 390 000,00 грн. позивачем прийнято та оплачено не було.
У відповідності до частини 1 статті 549 Цивільного України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У відповідності до частини 2 статті 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пунктом 8.4. договору зокрема визначено, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 цього договору) постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20 % вартості цього товару. 
Враховуючи вищевикладене, та оскільки відповідачем в порушення умов договору було здійснено поставку неякісного товару, останнім на підставі пункту 8.4. договору було нараховано відповідачу штраф у розмірі 20 % вартості цього товару, який за розрахунком позивача становить 78 000,00 грн.
Судом здійснено перевірку заявленої до стягнення суми штрафу у загальному розмірі, та встановлено, що такі нарахування здійснено арифметично вірно, та відповідає умовам укладеного між сторонами договору та вимогам законодавства.
При цьому, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у наданому до суду відзиві на позовну заву (вх. № 27872/25 від 01.12.2025 року) зокрема зазначив, що відповідно до умов договору 01.05.2025 року уповноважений представник відповідача отримав наручно, заявку від 01.05.2025 року № 78/1/10-1691-2025 про необхідність поставки товару у загальній кількості 22 000 комплектів у відповідні строки та відповідні місця постачання. Відповідно до видаткової накладної № СР_0000309/3078 від 05.08.2025 року здійснено поставку товару на загальну суму 390 000,00 грн. Також, відповідач зазначає, що згідно умов пунктів 3.2 та 3.3. розділу 3 договору «КОНТРОЛЬ ЗА ЯКІСТЮ ТОВАРУ, ВІДБІР ЗРАЗКІВ (ПРОБ)» 07.08.2025 року уповноваженою комісією позивача у присутності уповноваженого представника відповідача згідно акту відбору зразків (проб) для проведення досліджень від 07.08.2025 року № 200 було відібрано зразки товару. За результатом проведених досліджень видано протоколи випробувань харчової продукції від 25.08.2025 року № 6605-6607/25-х складений ДП «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» в якому зазначено, що - зразок продукції (реєстраційний № 6605) за органолептичними показниками (зовнішній вигляд, консистенція) та фізико-хімічним показником (масова частка м`яса) не відповідає вимогам, які наведені в ТУ У 10.1-44405618- 002:2022 «КУЛІНАРНІ СТРАВИ КОНСЕРВОВАНІ. ТЕХНІЧНІ УМОВИ». - зразок продукції (реєстраційний №6606) за перевіреними показниками відповідає вимогам згідно з ТУ 10.1-44405618-002:2002 «КУЛІНАРНІ СТРАВИ КОНСЕРВОВАНІ. ТЕХНІЧНІ УМОВИ». Також зазначає, що відповідач не звертався до позивача із листом щодо повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості, що в свою чергу передбачено підпунктом 3.3.2. пункту 3.3. та пункту 3.4. розділу 3 договору. У зв`язку із чим, позивачем за договором № 127/ВОЗ-2025 від 10.04.2025 року здійснено нарахування відповідачу штрафу у сумі 78 000,00 грн.
При цьому, відповідач зазначає, що в свою чергу, перед відправкою товару відповідно до видаткової накладної № СР_0000309/3078 від 05.08.2025 року відповідачем було ініційовано ряд лабораторних досліджень продукції та товарів, що входять до добового польового набору продуктів норма №15 «раціон сніданок». Відповідно до декларацій виробника № 89/1 від 30.07.2025 року, № 90/1 від 30.07.2025 року, № 91/1 від 30.07.2025 року добовий польовий набір продуктів раціон «сніданок» норма 15 Р-3 (склад відповідно додатків №1) відповідає вимогам ТУ У 10.8-44405618-001:2022. Відповідно до експертного висновку Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в Полтавській області від 24.06.2025 року № 002058 п/25 галети за фізико- хімічними, органолептичними, молекулярно-генетичними показниками відповідає нормативній документації. Відповідно до експертного висновку Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в Полтавській області від 01.07.2025 року № 002022 п/25 каша рисова з овочами, зеленим горошком та кукурудзою; каша рисова з куркою, овочами та солодким перцем за фізико-хімічними, мікробіологічними, органолептичними, молекулярно-генетичними показниками, а також на наявність радіонуклідів та токсичних елементів відповідає нормативній документації. Відповідно до експертного висновку Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в Полтавській області від 01.07.2025 року № 002020 п/25 каша гречана з куркою, овочами та грибами; каша перлова з яловичиною, овочами та солодким перцем за фізико-хімічними, мікробіологічними, органолептичними, молекулярно-генетичними показниками, а також на наявність радіонуклідів та токсичних елементів відповідає нормативній документації. Відповідно до експертного висновку Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в Полтавській області від 01.07.2025 року № 002019 п/25 квасоля з куркою та овочами; квасоля з яловичиною, овочами та солодким перцем за фізикохімічними, мікробіологічними, органолептичними, молекулярно-генетичними показниками, а також на наявність радіонуклідів та токсичних елементів відповідає нормативній документації. Відповідно до протоколу випробувань харчової продукції ДП «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» № 4900-4911/25-х від 30.06.2025 року перші та другі страви за органолептичними фізико-хімічними показниками тощо відповідає нормативній документації. Відповідно до експертного висновку Центральної випробувальної державної лабораторії Держпродспоживслужби в Київській області та м. Києві від 24.06.2025 року № 001707 п/25 кава натуральна розчинна за фізико-хімічними, органолептичними, молекулярно-генетичними показниками тощо відповідає нормативній документації. Відповідно до протоколу випробувань харчової продукції ДП «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» № 4914/25-х від 30.06.2025 року цукор білий кристалічний за органолептичними, фізико-хімічними показниками відповідає нормативній документації. Відповідно до експертного висновку Центральної випробувальної лабораторії Держпродспоживслужби в Київській області та м. Києві № 001708 п/25 від 24.06.2025 року цукор білий кристалічний за органолептичними, фізико-хімічними показниками відповідає нормативній документації. Відповідно до протоколу випробувань харчової продукції ДП «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» № 4913/25-х від 30.06.2025 року сіль кухонна в стіках за фізикохімічними та радіологічними показниками відповідає нормативній документації. Відповідно до експертного висновку Центральної випробувальної лабораторії Держпродспоживслужби в Київській області та м. Києві від 24.06.2025 року № 001710 п/25 сіль кухонна в стіках за фізико-хімічними та радіологічними показниками відповідає нормативній документації.
Вказане на думку відповідача свідчить про те, що поставлений останнім позивачу товар є якісним. 
За твердженнями відповідача, застосування штрафу у розмірі 20 % вартості неякісного товару можливе лише за умови передачі товару у власність замовнику, а з матеріалів позовної заяви та договору № 127/ВОЗ-2025 від 10.04.2025 року випливає, що товар від відповідача у власність позивача не перейшов, у зв`язку із чим, застосування штрафної санкції у розмірі 20 % до відповідача в ході виконання договору № 127/ВОЗ-2025 від 10.04.2025 року є передчасним, необґрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення,
Суд зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18).
Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки, за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанови Верховного Суду від 16.05.2024; №905/534/23 від 30.04.2024; №905/515/23 від 25.04.2024 року).
Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.
Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Близький за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17.
При цьому, суд враховує, що визначаючи розмір заборгованості, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17).
Суд, дослідивши матеріали справи, заперечення відповідача та пояснення позивача, не приймає викладені у наданому до суду відзиві на позовну заяву (вх. № 27872/25 від 01.12.2025 року) заперечення відповідача з огляду на наступне.
Як вбачається із пункту 3.2. договору, під час постачання кожної партії товару, замовник протягом 2 робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності товару, що постачається постачальником (далі контрольні заходи).
Контрольні заходи, включають в себе перевірку безпечності, а саме радіологічними показниками та окремих показників якості - органолептичними та окремими фізико - хімічними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачаються відповідно до умов цього договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування товару за цим договором, вимогам статті 44 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 року № 771/97-ВР (пункт 3.3. договору).
Підпунктом 3.3.2. пункту 3.3. сторони зокрема погодили, що такими уповноваженими лабораторіями можуть бути лише ті, у яких місцезнаходження зареєстроване у м. Києві. При невідповідності результатів дослідження, навіть за одним показником, постачальник протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання результатів досліджень, має право звернутись до замовника (товароодержувача) щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості, яка перебуває у замовника (товароодержувача) на відповідальному зберіганні, та направлення до уповноваженої лабораторії, яку визначає замовник. Результати повторних досліджень є остаточними, але виключно якщо вони проводились за зверненням постачальника. У разі відсутності у визначений термін звернення постачальника про проведення повторного відбору зразків (проб) або повернення за його клопотанням партії товару з відповідального зберігання після отримання результатів первинних лабораторних досліджень, остаточними є результати первинних лабораторних досліджень.
Відібрані зразки (проби) продукції, в разі отримання невідповідності результатів отримання результатів досліджень та повертаються замовнику. У випадку, якщо відібрані зразки (проби) товару замовником (товаро- одержувачем), які направлені до уповноваженої лабораторії за показниками якості не співпадають з лабораторними випробуваннями постачальника наданими під час поставки товару, вважається у відповідності до умов цього договору, що остаточно правильними результатами являються результати, які отримав замовник (товароодержувач) при відборі зразків (проб) товару, який був поставлений на його адресу (пункти 3.12. - 3.13. договору).
Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано відповідача, згідно акту № 200 від 07.08.2025 року уповноваженою комісією позивача у присутності уповноваженого представника відповідача здійснено відбір зразків (проб) поставленого відповідачем товару за видатковою накладною № СР_0000309/3078 від 05.08.2025 року для проведення досліджень.
В подальшому, за результатом проведених досліджень, було видано протокол випробувань харчової продукції від 25.08.2025 року № 6605-6607/25-х складений Держаним підприємством «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» у кому було зроблено висновок що зразок продукції (реєстраційний № 6605) не відповідає вимогам, які наведені в ТУ У 10.1-44405618-002:2022 «Кулінарні страви консервовані. Технічні умови». 
З аналізу вищевикладеного та умов підпункту 3.3.2. пункту 3.3. договору слідує, що у разі відсутності у визначений термін звернення постачальника про проведення повторного відбору зразків (проб) або повернення за його клопотанням партії товару з відповідального зберігання після отримання результатів первинних лабораторних досліджень, остаточними є результати первинних лабораторних досліджень.
З наявних у матеріалах справи документів вбачається відсутність звернення відповідача про проведення повторного відбору зразків (проб) або повернення за його клопотанням партії товару з відповідального зберігання після отримання результатів первинних лабораторних досліджень, отже за умовами договору остаточними є результати первинних лабораторних досліджень проведених позивачем.
Крім того, як вбачається із наданих відповідачем експертних висновків, а саме:
- № 002058 п/25 від 24.06.2025 року, № 002022 п/25 від 01.07.2025 року, № 002020 п/25 від 01.07.2025 року, № 002019 п/25 від 01.07.2025 року Регіональної лабораторії Держпродспоживлужби в Полтавській області;
- № 001707 п/25 від 24.06.2025 року, № 001708 п/25 від 24.06.2025 року, № 001710 п/25 від 24.06.2025 року Центральної випробувальної державної лабораторії Держпродспоживлужби в Київській області та м. Києві;
- протоколи випробувань харчової продукції № 4900-4911/25-х, № 4914/25-х, № 4913/25-х від 30.06.2025 року, ДП «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» науково - дослідницький цент випробувань продукції (м. Київ), 
- декларації виробника / якісне посвідчення № 89 /1 від 30.07.2025 року, № 90 /1 від 30.07.2025 року, № 91 /1 від 30.07.2025 року такі дослідження проводились не у м. Києві, зразки для аналізу відбиралися без участі представника позивача, як то передбачено пунктом 3.3 договору. При цьому судом враховано, що результати випробувань продукції після поставки як первинне так і повторне (ініційований відповідачем) дали протилежні висновки тим, що зроблені відповідачем перед поставкою товару. 
Крім того, у наданих відповідачем лабораторних дослідженнях взагалі відсутні будь-які посилання, що вказані дослідження були проведені саме з тієї самої партії, що було поставлено відповідачем позивачу відповідно до видаткової накладної № СР_0000309/3078 від 05.08.2025 року товару. У зв`язку із чим, посилання відповідача на лабораторні дослідження, які були проведені перед поставкою товару позивачу за наслідками яких складені експертні висновки про відповідність продукції нормативним документам, як на обставину, яка доводить належну якість товару, не приймаються судом. 
Будь-яких інших доказів у підтвердження викладених у відзиві обставин, відповідачем у відповідності до вимог господарського процесуального кодексу до суду надано не було.
Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 73 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Частиною четвертою статті 11 Господарського процесуального кодексу України також унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункту 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "РуїсТоріха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVIN OTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, пункту 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 року у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статтею 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018 року, від 24.04.2019 року, від 05.03.2020 року Верховного Суду у справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.
З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, доводи та міркування учасників судового процесу, які залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позовних вимог. 
Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме про стягнення штрафу у розмірі 78 000,00 грн. за поставку неякісного товару.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись статтями 73, 74, 86, 123, 126, 128, 129, 183, 236 - 238, 240 - 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -  

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити. 

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ІНТЕГРАЦІЯ" (61072, м. Харків, прос. Науки, буд. 56, ЄДРПОУ 44009091) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) штраф у розмірі 78 000,00 грн. за поставку неякісного товару та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.
Реквізити сторін:
позивача: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 );
відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ІНТЕГРАЦІЯ" (61072, м. Харків, прос. Науки, буд. 56, ЄДРПОУ 44009091). 
Повне рішення складено "19" січня 2026 р. 

Суддя		О.О. Ємельянова