ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 р.	Справа № 440/4594/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Приватного підприємства "Онвард Трейд" та Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2025, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 23.10.25 по справі № 440/4594/25
за позовом Приватного підприємства "Онвард Трейд" 
до  Головного управління ДПС у Полтавській області    
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, розпоряджень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Приватне підприємство "Онвард Трейд", звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просило визнати протиправним та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ код ЄДРПОУ: 44057192) від 06 березня 2025 року № 00026400701 згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 1 936 720 гривень;
- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ код ЄДРПОУ: 44057192) від 06 березня 2025 року № 00026410701 згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 98 712 гривень 50 копійок;
- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ код ЄДРПОУ: 44057192) від 06 березня 2025 року № 00026420701 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 19 742 гривні 34 копійки;
-податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ код ЄДРПОУ: 44057192) від 06 березня 2025 року № 00026440701 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок;
- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ код ЄДРПОУ: 44057192) від 06 березня 2025 року № 00026450701 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 48 000 гривень 00 копійок;
- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ код ЄДРПОУ: 44057192) від 06 березня 2025 року № 00026460701 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок.
- Розпорядження Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ код ЄДРПОУ: 44057192) № 2169 від 18.03.2025 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 16010308202500023 терміном дії з 13.02.2025, що була видана за адресою: м. Полтава, просп. проспект Вавілова, буд. 9/26.
-Розпорядження Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ код ЄДРПОУ: 44057192) № 2170 від 18.03.2025 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 16300308202402107 терміном дії з 01.10.2024 до 01.10.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н., селище Шишаки, вул. Анатолія Дімарова (Павлика), буд. 2Б.
- Розпорядження Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ код ЄДРПОУ: 44057192) № 2171 від 18.03.2025 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 16260308202401861 терміном дії з 22.08.2024 до 22.08.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Кременчуцький р-н., селище Семенівка, вул. Миру, буд. 6.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року частково задоволено позов.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 00026400701 в частині збільшення Приватному підприємству "Онвард Трейд" грошового зобов`язання за платежем “податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства”, на суму 138712,25 грн (сто тридцять вісім тисяч сімсот дванадцять гривень двадцять п`ять копійок), в тому числі за податковим зобов`язанням - 110 970 грн (сто десять тисяч дев`ятсот сімдесят гривень), за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 27742,25 грн (двадцять сім тисяч сімсот сорок дві гривні двадцять п`ять копійок).
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 00026410701 , яким збільшено Приватному підприємству "Онвард Трейд" суму грошового зобов`язання за платежем “податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг” на загальну суму 98 712, 50 грн (дев`яносто вісім тисяч сімсот дванадцять гривень п`ятдесят копійок).
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 00026420701, яким застосовано до Приватного підприємства "Онвард Трейд" штрафні (фінансові) санкції за платежем “податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг” в розмірі 19 742,34 (дев`ятнадцять тисяч сімсот сорок дві гривні тридцять чотири копійки).
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 00026440701, яким застосовано до Приватного підприємства "Онвард Трейд" штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000, 00 грн (двадцять чотири тисячі гривень нуль копійок).
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 00026450701, яким застосовано до Приватного підприємства "Онвард Трейд" штрафні (фінансові) санкції в розмірі 48 000 грн (сорок вісім тисяч гривень нуль копійок).
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 00026460701, яким застосовано до Приватного підприємства "Онвард Трейд" штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 грн (двадцять чотири тисячі гривень нуль копійок).
Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у Полтавській області № 2169 від 18.03.2025 в частині анулювання Приватному підприємству "Онвард Трейд" ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 16010308202500023 терміном дії з 13.02.2025, що була видана за адресою: м. Полтава, просп. проспект Вавілова, буд. 9/26.
Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у Полтавській області № 2170 від 18.03.2025 в частині анулювання Приватному підприємству "Онвард Трейд" ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 16300308202402107 терміном дії з 01.10.2024 до 01.10.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н., селище Шишаки, вул. Анатолія Дімарова, буд. 2Б.
Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у Полтавській області № 2171 від 18.03.2025 в частині анулювання Приватному підприємству "Онвард Трейд" ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 16260308202401861 терміном дії з 22.08.2024 до 22.08.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Кременчуцький р-н., селище Семенівка, вул. Миру, буд. 6
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Приватного підприємства "Онвард Трейд" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 14055,19 грн (чотирнадцять тисяч п`ятдесят п`ять гривень дев`ятнадцять копійок).
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Також, Головне управління ДПС у Полтавській області, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, у якій просить останнє скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 в частині задоволених позовних вимог залишити без змін.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просив апеляційну скаргу Приватного підприємства "Онвард Трейд" залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 в частині відмови у позові залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційних скарг рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга ГУ ДПС у Полтавській області не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Приватного підприємства "Онвард Трейд" підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Приватне підприємство «Онвард Трейд» зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код 42286162, основний вид діяльності – 47.11. Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1, а.с. 30), є платником податку на додану вартість з 01.08.2018, що підтверджується копією витягу № 1816034500156 з Реєстру платників податку на додану вартість (т. 1, а.с. 31).
Наказом Головного управління ДПС у Полтавській області від 04.12.2024 № 3614-п визначено провести документальну планову виїзну перевірку ПП «Онвард Трейд» з 24.12.2024 тривалістю 10 робочих днів з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.07.2021 по 30.09.2024, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2021 по 30.09.2024 (т. 1, а.с. 33).
Наказом Головного управління ДПС у Полтавській області від 16.01.2025 № 170-п продовжено термін проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Онвард Трейд» строком на 10 робочих днів, з 21.01.2025 (т. 1, а.с. 34).
На підставі вказаних наказів, направлень на перевірку від 13.12.2024 № 6604, 6603 (т. 2, а.с. 12) головними державними інспекторами відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Полтавській області Олександром Кисельовим та Тетяною Бандур проведено документальну планову виїзну перевірку ПП «Онвард Трейд», за наслідками якої складено Акт від 10.02.2025 № 1840/16-31-07-01-01/42286162 про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства «Онвард Трейд» (далі – Акт перевірки) (т. 1, а.с. 49 – 86).
Перевіркою встановлено та в Акті перевірки зафіксовано порушення ПП «Онвард Трейд, зокрема:
-п. 44.1., п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 7, п. 19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, п. 8 П (С) БО 14 «Оренда», Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 № 561, внаслідок чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 549 376 грн, у т.ч. за 2022 рік – 478999 грн, 2023 рік – 466 203 грн, три квартали 2024 року – 604 174 грн;
-п. 198.5. ст. 198, п. 201.1. ст. 201 ПК України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість в загальній сумі 78970 грн, в т.ч. за липень 2021 – 3115 грн, за серпень 2021 – 16170 грн, вересень 2021 – 28091 грн, жовтень 2021 – 16900 грн, листопад 2021 – 10507 грн, грудень 2021 – 4187 грн;
- п. 201.1. ст. 201 ПК України - не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму постачання в розмірі 394 846,77 грн;
- п. 226.3., 226.7, 226.9 ст. 226 ПК України та абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), а саме: реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка».
Акт перевірки надіслано на адресу ПП «Онвард Трейд» рекомендованим листом та отримано останнім 13.02.2025 (т. 1, а.с. 144 – 146).
На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято, зокрема:
- податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026400701, яким ПП «Онвард Трейд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства» на 1 936 720 гривень, у тому числі, за податковим зобов`язанням – 1 549 376 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 387344 грн (т. 1, а.с. 148);
- податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026410701, яким ПП «Онвард Трейд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», на 98 712 гривень 50 копійок, у тому числі, за податковим зобов`язанням – 78970 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 19 742,50 грн (т. 1, а.с. 150);
- податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026420701, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції за платежем «податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», в розмірі 19 742 гривні 34 копійки (т. 1, а.с. 152);
-податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026440701, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок (т. 1, а.с. 154);
- податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026450701, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 48 000 гривень 00 копійок (т. 1, а.с. 156);
- податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026460701, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок (т. 1, а.с. 158);
- розпорядження № 2169 від 18.03.2025 в частині анулювання ПП «Онвард Трейд» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 16010308202500023 терміном дії з 13.02.2025, що була видана за адресою: м. Полтава, просп. проспект Вавілова, буд. 9/26 (т. 1, а.с. 168;
-розпорядження № 2170 від 18.03.2025 в частині анулювання ПП «Онвард Трейд» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 16300308202402107 терміном дії з 01.10.2024 до 01.10.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н., селище Шишаки, вул. Анатолія Дімарова, буд. 2Б (т. 1, а.с. 167);
- розпорядження № 2171 від 18.03.2025 в частині анулювання ПП «Онвард Трейд» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 16260308202401861 терміном дії з 22.08.2024 до 22.08.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Кременчуцький р-н., селище Семенівка, вул. Миру, буд. 6 (т. 1, а.с. 166).
Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, розпорядженнями щодо анулювання ліцензії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з часткової обгрунтованості позовних вимог.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг позивача та відповідача, колегія суддів виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначено нормами Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).
Відповідно до пп. 134.1.1. п. 134.1. статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Згідно з абзацами 1, 2 п. 44.1. статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
За приписами абзаців 1, 2 п. 44.2. ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Так, методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначає Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 N 318 (далі – НП(С) БО 16 «Витрати»).
Згідно з пунктом 6 НП(С)БО 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
В силу вимог пункту 7 НП(С)БО 16 «Витрати» витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.
Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.
Так, пунктом 19 НП(С)БО 16 «Витрати» визначено, що витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); інші витрати, пов`язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг.
Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 14 "Оренда", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2000 N 181 (далі - НП(С)БО 14 «Оренда») визначено методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про оренду необоротних активів та її розкриття у фінансовій звітності. 
Згідно з п. 8 НП(С)БО 14 «Оренда» (у редакції, чинній до внесення змін Наказом Міністерства фінансів України № 30 від 19.01.2023, які набрали чинності 07.02.2023) об`єкт операційної оренди відображається орендарем на позабалансовому рахунку бухгалтерського обліку за вартістю, указаною в угоді про оренду.
Затрати орендаря на поліпшення об`єкта операційної оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувалися від його використання, відображаються орендарем як капітальні інвестиції у створення (будівництво) інших необоротних матеріальних активів.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ НП(С)БО 14 «Оренда» із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів № 30 від 19.01.2023, затрати орендаря на поліпшення об`єкта фінансової оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція), що призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувалися від його використання, відображаються як капітальні інвестиції, що включаються до вартості об`єкта фінансової оренди.
За визначенням, наведеним у пункті 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Положеннями пункту 187.1. статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Згідно з пунктом 188.1. статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
За вимогами пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).
Згідно із пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
У пункті 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
На виконання приписів пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У свою чергу за приписами п. 189.9. статті 189 ПК України у разі якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.
Норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.
Згідно з пунктом 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України на час періоду, який перевірявся, визначалися Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі – Закон № 481/95-ВР) .
Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Згідно з пунктом 226.3. статті 226 ПК України виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 226.7. статті 226 ПК України кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.
Частиною 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачалось, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 гривень.
Закон № 481/95-ВР втратив чинність 01.01.2025 на підставі Закону № 3817-IX від 18.06.2024 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі – Закон № 3817-IX).
Пунктом 2 Розділу XII «Прикінцеві положення» Закону № 3817-IX установлено, що Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 46, ст. 345 із наступними змінами) (далі - Закон) і Постанова Верховної Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами" (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 46, ст. 346) втрачають чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону; положення Закону до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.
Щодо податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 00026400701, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 1 936 720 гривень, в тому числі, за податковим зобов`язанням – 1 549 376 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 387344 грн (т. 1, а.с. 148), колегія суддів зазначає нступне.
Судовим розглядом встановлено, що зі змісту податкового повідомлення-рішення, а також розрахунку до нього (т. 3, а.с. 67) вбачається, що податкові зобов`язання та штрафні санкції з податку на прибуток підприємств нараховано ПП «Онвард Трейд» у зв`язку з встановленими порушеннями оподаткування господарських операцій підприємства з такими контрагентами:
- ТОВ «СОФТ ГАРАНТ» - податкові зобов`язання склали 1 438 406 грн, штрафні санкції – 359601,5 грн;
- ФОП ОСОБА_1 - податкові зобов`язання склали 110 970 грн, штрафні санкції – 27742,5 грн.
Так, підставою для збільшення податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств по взаємовідносинам позивача із ТОВ «СОФТ ГАРАНТ» послугували висновки Акту перевірки про безпідставність формування витрат на підставі актів виконаних робіт, виписаних від імені цього постачальника.
Судом встановлено, що 01.02.2021 між ТОВ «СОФТ -ГАРАНТ» (надалі – виконавець) та Приватним підприємством «Онвард Трейд» (надалі – замовник) укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг № 01/02-21 (т. 1, а.с. 176 -177), за умовами якого Замовник у порядку та на умовах, передбачених даним Договором, доручає і зобов`язується оплатити, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику інформаційно-консультаційні послуги в обсязі, визначеному цим Договором (п. 1.1.).
Згідно з п. 1.2. Договору Виконавець в рамках даного Договору надає Замовнику наступні послуги: консультування Замовника з питань інформатизації; розробка, консультування та супровід комплексу 1С:Підприємства протягом робочих годин Замовника.
Пунктами 3.1., 3.3. Договору визначено, що вартість послуг за консультування з питань інформатизації (розробку, консультування та супровід комплексу автоматизованих систем 1С:Підприємства) розраховується за погодинною ставкою, що становить 850 грн 00 коп. за одну годину.
По виконанню робіт сторони підписують акт здачі-приймання послуг.
01.04.2022 сторонами підписано додаткову угоду № 1 до Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 01/02-21 від 01.02.2021 (т. 1, а.с. 178), відповідно до якої пункт 3.1. Договору викладено у наступній редакції: вартість послуг за консультування з питань інформатизації (розробку, консультування та супровід комплексу автоматизованих систем 1С:Підприємства) розраховується за погодинною ставкою, що становить 1450 грн 00 коп. за одну годину.
01.12.2022 сторонами підписано додаткову угоду № 2 до Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 01/02-21 від 01.02.2021 (т. 1, а.с. 179), за якою пункт 3.1. Договору викладено у наступній редакції: вартість послуг за консультування з питань інформатизації (розробку, консультування та супровід комплексу автоматизованих систем 1С:Підприємства) розраховується за погодинною ставкою, що становить 1950 грн 00 коп. за одну годину.
На виконання Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 01/02-21 від 01.02.2021 та додаткових угод до нього позивачем і ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» складено та підписано Акти надання послуг (т. 1, а.с. 188 – 222):
- № 102 від 31.07.2021 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за липень 2021 року на загальну суму 84876 грн без ПДВ;
- № 108 від 31.08.2021 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за серпень 2021 року на загальну суму 84641 грн без ПДВ;
- № 115 від 30.09.2021 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за вересень 2021 року на загальну суму 72144 грн без ПДВ;
- № 128 від 31.10.2021 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за жовтень 2021 року на загальну суму 78435 грн без ПДВ;
- № 087 від 30.11.2021 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за листопад 2021 року на загальну суму 87127 грн без ПДВ;
- № 087 від 31.12.2021 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за грудень 2021 року на загальну суму 104201 грн без ПДВ;
- № 789 від 31.01.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за січень 2022 року на загальну суму 69060 грн без ПДВ;
- № 568 від 28.02.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за лютий 2022 року на загальну суму 67435 грн без ПДВ;
- № 563 від 31.03.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за березень 2022 року на загальну суму 129577 грн без ПДВ;
- № 569 від 30.04.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за квітень 2022 року на загальну суму 236948 грн без ПДВ;
- № 914 від 31.05.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за травень 2022 року на загальну суму 149600 грн без ПДВ;
- № 931 від 30.06.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за червень 2022 року на загальну суму 197227 грн без ПДВ;
- № 946 від 31.07.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за липень 2022 року на загальну суму 193047 грн без ПДВ;
- № 947 від 31.08.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за серпень 2022 року на загальну суму 192999 грн без ПДВ;
- № 225 від 31.10.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за жовтень 2022 року на загальну суму 154394 грн без ПДВ;
- № 959 від 30.11.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за листопад 2022 року на загальну суму 279610 грн без ПДВ;
- № 970 від 31.12.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за грудень 2022 року на загальну суму 309283 грн без ПДВ;
- № 3 від 31.01.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за січень 2023 року на загальну суму 264802 грн без ПДВ;
- № 17 від 28.02.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за лютий 2023 року на загальну суму 252069 грн без ПДВ;
- № 25 від 31.03.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за березень 2023 року на загальну суму 311611 грн без ПДВ;
- № 57 від 31.07.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за липень 2023 року на загальну суму 357117 грн без ПДВ;
- № 62 від 31.08.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за серпень 2023 року на загальну суму 217594,80 грн без ПДВ;
- № 75 від 30.09.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за вересень 2023 року на загальну суму 250207 грн без ПДВ;
- № 86 від 31.10.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за жовтень 2023 року на загальну суму 241284 грн без ПДВ;
- № 91 від 30.11.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за листопад 2023 року на загальну суму 238554,80 грн без ПДВ;
- № 100 від 31.12.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за грудень 2023 року на загальну суму 256775 грн без ПДВ;
- № 1 від 31.01.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за січень 2024 року на загальну суму 240343,72 грн без ПДВ;
- № 7 від 29.02.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за лютий 2024 року на загальну суму 275175 грн без ПДВ;
- № 13 від 31.03.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за березень 2024 року на загальну суму 288335 грн без ПДВ;
- № 26 від 30.04.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за квітень 2024 року на загальну суму 328602 грн без ПДВ;
- № 31 від 31.05.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за травень 2024 року на загальну суму 360704 грн без ПДВ;
- № 39 від 30.06.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за червень 2024 року на загальну суму 340024,4 грн без ПДВ;
- № 44 від 31.07.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за липень 2024 року на загальну суму 421712 грн без ПДВ;
- № 51 від 31.08.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за серпень 2024 року на загальну суму 442838,6 грн без ПДВ;
- № 58 від 30.09.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за вересень 2024 року на загальну суму 408787,8 грн без ПДВ.
Так, в акті № 1840/16-31-07-01-01/42286162 від 10.02.2025 про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства «Онвард Трейд» ревізор зазначав, що в ході проведення перевірки встановлено взаємовідносини з ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» п.н. 39871838 на підставі Договору № 01/02-21 від 01.02.2021 про надання інформаційно-консультаційних послуг, а саме: ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ», надалі - «Виконавець», в особі директора Геновської Тетяни Михайлівни, з однієї сторони, та ПП «Онвард Трейд», надалі - «Замовник», з іншої сторони, уклали цей договір про надання інформаційно-консультаційних послуг: Відповідно до п.1.2. Виконавець в рамках даного договору надає Замовнику наступні послуги: Консультування Замовника з питань інформатизації. Розробка, консультування та супровід комплексу автоматизованих систем 1С:Підприємства протягом робочих годин Замовника. Як зазначає ревізор далі в акті перевірки, оприбуткування отриманих послуг в обліку ПП «Онвард Трейд» здійснено наступним чином: Дт 93 «Витрати на збут» - КТ 685 «Розрахунки з іншими дебіторами та кредиторами» в сумі 7 991 141 грн. Станом на 30.09.2024 оплата за надані послуги здійснена в сумі 7 582 353,32 грн., кредиторська заборгованість – 408 787,80 грн. Далі за Актом перевірки ревізором було сформовано ряд безпідставних припущень, які в цілому були підведені до висновку про нереальність господарських операції за даним Договором надання послуг. Зокрема в Акті перевірки було зазначено:
«Згідно ІКС «Податковий блок» ТОВ «Софт-Гарант» (39871838) – не платник ПДВ. ОВД 62.02 – Консультування з питань інформатизації. 2650 ГУ ДПС у м. Києві. Стан 0. Працівники відсутні. Зареєстроване 02.07.2015 за № 10731020000029204. За 2021 рік не звітувало, за 2022 – подано фінансову звітність малого підприємництва (дохід 986 тис. грн., основні засоби та запаси відсутні) та податкову декларацію з податку на прибуток. Далі не звітує. Директор Геновська Тетяна Михайлівна. (є ФОП з 2009 року. 1214 ГУ ДПС у Луганській обл. 62.02. Консультування з питань інформатизації). Тобто у підприємства відсутні трудові, матеріальні ресурси для здійснення господарської діяльності. Згідно штатного розкладу ПП «Онвард Трейд» у підприємства є консультанти (17 осіб), менеджери з адміністративної діяльності (30 осіб), оператори комп`ютерного набору (31 особа)…
Оцінивши надані ПП «Онвард Трейд» документи (акти), складені з посиланням на поставку від ТОВ «Софт-Гарант» послуг, які не містять чітких напрямів інформаційно-консультаційних послуг, відсутність в них будь-яких рекомендацій за наслідками виконання, відсутність доказів використання вказаних послуг у власній господарській діяльності та їх економічну доцільність, дає можливість зробити обґрунтований висновок про недоведеність ПП «Онвард Трейд» наявності у нього розумної економічної причини витрат на оплату таких послуг від ТОВ «Софт-Гарант».
Вказане свідчить про безпідставність формування витрат на підставі актів виконаних робіт, виписаних від імені цього постачальника… Таким чином, надані платником податків первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не є достатніми доказами фактичного виконання операцій, господарські операції не підтверджено належними первинними документами, а в сукупності з виявленими фактами свідчать про порушення норм Податкового кодексу України та не дають змогу ідентифікувати здійснену операцію, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку ПП «Онвард Трейд», а тому не можуть бути підставою для віднесення сум до складу витрат підприємства…»
Судом встановлено, що 01.02.2021 року між ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» та ПП «Онвард Трейд» було укладено Договір про надання інформаційно-консультаційних послуг № 01/02-21, а саме: згідно п. 1.2. Договору Виконавець в рамках даного договору надає Замовнику наступні послуги: Консультування Замовника з питань інформатизації. Розробка, консультування та супровід комплексу автоматизованих систем 1С: Підприємства протягом робочих годин Замовника. За період, що перевірявся ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ», в рамках виконання взятих на себе зобов`язань за вищевказаним договором надавались послуги, які були прийняті ПП «Онвард Трейд», що підтверджується складеними та належним чином оформленими первинними документами: актами наданих послуг перелік яких наведено на стор. 7 Акту перевірки. 
Окрім іншого, ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» надавались на підставі вказаних актів рахунки на оплату наданих послуг, які ПП «Онвард Трейд» в подальшому сплачувало в повному обсязі, в безготівковій формі, що підтверджується відповідними платіжними документами.
Згідно із Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16 липня 1999 року (в чинній редакції) первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Наведеним вище нормам Закону № 996-ХIV кореспондують норми пункту 2.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення) та Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 р. за № 168/704. 
Судом встановлено, що ревізору під час проведення перевірки надавались вказані документи, які в повній мірі розкривають зміст господарської операції, містять повну інформацію, яка дає змогу ідентифікувати господарську операцію, а також дає можливість оцінити її вартість. Про безпідставність висновків ревізора свідчить зокрема відсутність жодного долученого ним до Акту перевірки доказу на підтвердження своїх висновків. Ревізор фактично провів суб`єктивне оцінювання правовідносин з ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» спираючись лише на якусь незрозумілу інформацію, що міститься в ІКС «Податковий Блок» щодо цього контрагента.
Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2022 року у справі N 160/3364/19 зазначила, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
Так, у Постанові від 06 жовтня 2021 року по справі N 200/6721/20-а Верховний Суд вказав на те, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Ні наявна у контролюючого органу податкова інформація, ні відсутність у контрагента достатньої кількості основних засобів та трудових ресурсів не є достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій.
Як вбачається з матеріалів справи, Договором № 01/02-21 від 01.02.2021 року в п. 1.2. визначено зміст послуг, що надаються, а саме: Консультування Замовника з питань інформатизації. Розробка, консультування та супровід комплексу автоматизованих систем 1С: Підприємства. Пунктом 2.2.1. Договору передбачено, що Виконавець має право залучати до виконання своїх зобов`язань за даним Договором третіх осіб, яких Виконавець вважає доцільним залучити. При цьому за дії таких третіх осіб Виконавець несе відповідальність, як за свої власні. 
Колегія суддів звертає увагу, що ревізор в Акті не зазначив, що ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» в рамках взятих на себе зобов`язань за вказаним Договором, першочергово було передано (здійснено постачання) ПП «Онвард Трейд» Програмний продукт BAS Документообіг КОРП, що підтверджується Актом № 25 від 01 квітня 2021 року. Цей же Акт (перший акт, що був складений на виконання умов Договору) містив інформацію про надану послугу: Консультування у сфері інформатизації. Послуги у сфері програмного забезпечення та обробки бази даних – оновлення і доопрацювання програмного продукту BAS. Факт використання Програмного продукту BAS Документообіг КОРП в своїй господарській діяльності ПП «Онвард Трейд» підтверджується зокрема Актом введення в господарський оборот об`єкта права інтелектуальної власності у складі нематеріальних активів № 00000000002 від 1 квітня 2021 року. Крім того, ПП «Онвард Трейд» 26 лютого 2021 року також було придбано програмний продукт у ТОВ «СОФТКЕЙ ЮА», а саме: Програмну продукцію Управління торговим підприємством для України (1С) та яка також використовується в господарській діяльності ПП «Онвард Трейд», що підтверджується зокрема Актом введення в господарський оборот об`єкта права інтелектуальної власності у складі нематеріальних активів № 00000000001 від 26 лютого 2021 року. Наявність вказаних програмних продуктів та необхідність у їх щоденному, постійному використанні зумовило необхідність у отриманні послуг від ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ».
Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що здійснюючи посилання ревізором на кількість працівників ПП «Онвард Трейд» таких як консультант ( 17 осіб), менеджер з адміністративної діяльності (30 осіб), оператори комп`ютерного набору (31 особа) ревізор не досліджував їх посадових інструкцій. Фактично консультант – це особа яка надає консультації з приводу товарів покупцям, що наявні в магазинах Позивача, менеджер з адміністративної діяльності, це адміністративна посада, що відповідає за роботу магазину в цілому, а оператори комп`ютерного набору, це особи які вносять інформацію в вищевказане програмне забезпечення стосовно товарів, що надходять та продаються в магазині. Жодного найманого працівника, до обов`язків би якого, та який би мав відповідні навички по супроводженню та наданню фактичної підтримки роботи використовуваного програмного забезпечення ПП «Онвард Трейд» не має. Будь-яких інших договірних відносин із іншими контрагентами з приводу інформаційно-консультаційних послуг по програмному забезпеченні не було. Не звертаючи увагу на викладене, ревізор говорячи про нереальність господарських операцій спирається на наявну інформацію з приводу відсутності найманих працівників в ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» при цьому, не зазначає протягом якого періоду вони були відсутні, а також не звертає увагу на те, що ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» окрім залучення третіх осіб, може також використовувати роботу за укладеними цивільно-правовими договорами або на інших підставах. 
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що основним видом діяльності ПП «Онвард Трейд» є КВЕД 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. В перевіряємому періоді ПП «Онвард Трейд» мало 28 магазинів, офіс та склад. В магазинах постійно відбувався великий товарообіг, що потребувало опрацювання великих об`ємів інформації. На підприємстві в експлуатації станом на дату закінчення перевіряємого періоду знаходилось 146 одиниці ком`ютеризованого обладнання, які працювали синхронізовано забезпечуючи обмін інформацією між собою. До матеріалів справи також долучались відповідні штатні розписи та перелік посад працівників наявних на підприємстві в перевіряємому періоді.
Як зазначає представник Позивача, послуги надавались віддалено, шляхом надання консультацій по телефону та віддаленого підключення до комп`ютерного обладнання позивача, а також віддалено проводилось оновлення та доопрацювання програмних продуктів, які потім також інтегрувалися на обладнання позивача. Звернення щодо отримання вказаних послуг могло здійснюватися будь-яким працівником Позивача, що відповідно працює в такому програмному забезпеченні (як працівники адміністрації так і працівники магазинів). Облік часу надання послуг вівся безпосередньо надавачем послуг про що відповідно зазначалось в складених актах наданих послуг. Послуги надавались своєчасно та в повному обсязі, без будь-яких зауважень з боку позивача, були прийняті позивачем та оплачені в повному обсязі за договірною ціною, яка була зафіксована в укладеному Договорі. Тому, об`єктивна потреба ПП «Онвард Трейд» в підтриманні роботи, доопрацюванні, оновленні програмних продуктів, а також отриманні інформації, щодо правильності їх використання є запорукою стабільної роботи підприємства, правильності ведення бухгалтерського обліку, вірного визначення та своєчасної сплати відповідних податків та зборів, та спрямовано в кінцевому результаті для отримання прибутку.
Так, Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (далі - Положення) затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248 визначено методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності. 
Відповідно до п. 5. вказаного Положення Витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.
П. 7. Положення визначає, що Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені. 
Відповідно до п. 19 Положення Витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг): витрати пакувальних матеріалів для затарювання готової продукції на складах готової продукції; витрати на ремонт тари; оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг); витрати на передпродажну підготовку товарів; витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; витрати на страхування призначеної для подальшої реалізації готової продукції (товарів), що зберігається на складі підприємства; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів (філій, представництв) підприємства; інші витрати, пов`язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг. 
Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження вказаних обґрунтувань до суду першої інстанції були надані наступні докази по справі, а саме: - Копія Наказу № 16/НА від 22.02.2021; - Копія Рахунку-оферти № 98757 від 19.02.2021; - Копія платіжної інструкції № 8097 від 22.02.2021; - Копія Акту прийому-передачі № 98757 від 26.02.2021; - Копія протоколу № 7 від 26.02.2021; - Копія Наказу № 22/НА від 26.02.2021; - Копія Акту введення в господарський оборот №00000000001 від 26.02.2021; - Копія Договору № 01/02-21 від 01.02.2021; - Копія Наказу № 34/НА від 01.04.2021; - Копія протоколу № 12 від 01.04.2021; - Копія Наказу № 25/НА від 01.04.2021; - Копія Акту введення в господарський оборот №00000000002 від 01.04.2021; - Копії актів надання послуг на виконання Договору № 01/02-21 від 01.02.2021; - Копії платіжних документів; - Довідка – перелік об`єктів оподаткування ПП «Онвард трейд»; - Копія посадової інструкції менеджера з адміністративної діяльності; 
- Копія посадової інструкції консультанта; - Копія посадової інструкції оператора комп`ютерного набору; - Список працівників станом на 30.09.2024 року; - Список працівників станом на 01.07.2021 року; - Штатні розклади станом на липень 2021 року; - Штатний розклад станом на жовтень 2024 року; - Обороти по рахункам підприємства по взаємовідносинам з ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» - Відомість по амортизації та відомість по малоцінні в експлуатації (стосовно підтвердження кількості наявної у використанні коп`ютерної техніки на ПП «Онвард Трейд»).
Колегія суддів звертає увагу, що надані докази, в повній мірі спростовуються висновки ревізора в частині наявності порушення ПП «Онвард Трейд» пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (із змінами та доповненнями), п.7, п.19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, щодо неправомірності віднесення до складу витрат на збут в розмірі 7 991 142 грн., отримані від ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ». 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 00026400701 в частині збільшення Приватному підприємству "Онвард Трейд" грошового зобов`язання за платежем “податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства”, на суму 1 798 007,50 коп.
Стосовно визначення позивачу податкових зобов`язань за наслідками аналізу взаємовідносин із контрагентом ФОП ОСОБА_1 у сумі 110 970 грн та штрафних санкцій у сумі 27742,5 грн, судом встановлено, що підставою для цього послугували висновки Акту перевірки про те, що позивачем неправомірно віднесено до складу витрат на збут послуги по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції, у розмірі 616667 грн, отримані від ФОП ОСОБА_1 , оскільки у відповідності до вимог п. 8 П(С)БО 14 «Оренда», Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених Наказом Міністерства фінансів від 30.09.2003 № 561, вартість робіт, виконаних ФОП ОСОБА_1 з обслуговування припливно-витяжних систем вентиляції, включається до капітальних інвестицій, а всі витрати, пов`язані з ними, формують окремий «віртуальний» об`єкт необоротних активів та підлягають зарахуванню на рахунок 153 «Придбання (виготовлення) інших необоротних матеріальних активів».
Судом встановлено, що 01.06.2020 між позивачем (Замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір про надання послуг № 6, за умовами якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати послуги по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції об`єктів в порядку та на умовах, визначених цим Договором (т. 2, а.с. 25).
До вказаного Договору сторонами підписано Специфікації:
- № 12 від 02.08.2022 – щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , площею 956,0 кв. м (т. 2, а.с. 26);
- № 13 від 30.01.2023 – щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 , площею 573,3 кв. м (т. 2, а.с. 27);
- № 14 від 30.01.2023 – щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_3 , площею 619,5 кв. м (т. 2, а.с. 28);
- № 15 від 06.09.2024 – щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_4 , площею 837,7 кв. м (т. 2, а.с. 29);
- № 16 від 06.09.2024 – щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_5 , площею 577,4 кв. м (т. 2, а.с. 30);
- № 17 від 06.09.2024 – щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_6 , площею 745,6 кв. м (т. 2, а.с. 31);
- № 18 від 06.09.2024– щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_7 , площею1392,5 кв. м (т. 2, а.с. 32).
Факт здачі – приймання послуг по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції за відповідними об`єктами на виконання Договору засвідчено актами здачі-приймання виконаних робіт від 02.08.2022 № 14, від 30.01.2023 № 4, від 30.01.2023 № 5, від 10.09.2024 № 98 (т. 2, а.с. 33 – 36).
Контролюючим органом в Акті перевірки встановлено та не заперечується позивачем, що послуги по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції здійснювалися ФОП ОСОБА_1 в торгових точках, які належать ПП «ОНВАРД ТРЕЙД» на умовах оренди. Наведені обставини підтверджуються також наявними у справі договорами оренди з актами приймання-передачі приміщення в оренду (т. 2, а.с. 46 – 88).
Так, за умовами пунктів 5.1., 5.6. договорів Орендар має право проводити поліпшення Об`єкту оренди, що орендується за згодою Орендодавця. Сторони узгодили, що такі поліпшення об`єкту оренди, які проводяться Орендарем, як система вентиляції, кондиціонування, протипожежної та охоронної сигналізації, телефонний кабель, кабелі електроживлення (від точки вводу до розеток в орендованому приміщенні) вважаються від`ємним поліпшенням і є власністю Орендаря.
Податковим органом не заперечується реальність та документальне підтвердження господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_1 щодо послуг по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції.
Спірним питанням є право позивача на віднесення до складу витрат на збут вартості відповідних послуг.
Факт віднесення таких послуг до витрат на збут позивачем не заперечується та підтверджується регістрами бухгалтерського обліку (т.4, а.с. 188 – 195).
Відповідно до п. 8 НП(С)БО 14 «Оренда» (у редакції, чинній до внесення змін Наказом Міністерства фінансів України № 30 від 19.01.2023, які набрали чинності 07.02.2023) затрати орендаря на поліпшення об`єкта операційної оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувалися від його використання, відображаються орендарем як капітальні інвестиції у створення (будівництво) інших необоротних матеріальних активів.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ НП(С)БО 14 «Оренда» із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів № 30 від 19.01.2023, затрати орендаря на поліпшення об`єкта фінансової оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція), що призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувалися від його використання, відображаються як капітальні інвестиції, що включаються до вартості об`єкта фінансової оренди.
Згідно з пунктом 30 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 № 561 (далі – Методичні рекомендації) рішення про характер і ознаки здійснюваних підприємством робіт, тобто, чи спрямовані вони на підвищення техніко-економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об`єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, чи здійснюються вони для підтримання об`єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, приймається керівником підприємства з урахуванням результатів аналізу існуючої ситуації та суттєвості таких витрат. Зокрема, заміна окремих важливих компонентів (частин) основних засобів (двигунів тощо) може бути відображена як заміна об`єкта основних засобів, якщо термін корисного використання такої частини відрізняється від терміну корисного використання основних засобів, до яких належить цей компонент. У цьому випадку заміна такого компонента відображається капітальними інвестиціями у придбання нового об`єкту основних засобів і списанням заміненого об`єкту. Витрати на поліпшення основних засобів для відновлення майбутніх економічних вигод, очікуваних від їх використання, визнаються капітальними інвестиціями за умови, що балансова вартість активу не перевищує суми його очікуваного відшкодування.
Сумою очікуваного відшкодування вважається найбільша з двох оцінок: чиста вартість реалізації або теперішня вартість майбутніх чистих грошових надходжень від використання основних засобів, включаючи його ліквідаційну вартість.
За приписами пунктів 31, 32 Методичних рекомендацій витрати на капітальний ремонт об`єктів основних засобів визнаються витратами звітного періоду. Такі витрати можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо витрати на значний огляд і капітальний ремонт можуть бути ідентифіковані з окремою замортизованою частиною (компонентом) основних засобів. Витрати на ремонт можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо ціна придбання активу вже відображає зобов`язання (необхідність) підприємства здійснити в майбутньому витрати для приведення активу до стану, в якому він придатний для використання. Наприклад, у разі придбання будівлі, яка потребує ремонту, витрати на ремонт приймаються на збільшення первісної вартості цієї будівлі до суми, яка може бути відшкодована від використання будівлі в майбутньому.
Вартість робіт, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, пов`язаних з поліпшенням основних засобів, є зростання внаслідок цих витрат очікуваного терміну корисного використання об`єкта, кількості та/або якості продукції (робіт, послуг), яка виробляється (надається) цим об`єктом.
Прикладами такого поліпшення є:
а) модифікація, модернізація об`єкта основних засобів з метою подовження терміну його корисної експлуатації або збільшення його виробничої потужності;
б) заміна окремих частин устаткування для підвищення якості продукції (робіт, послуг);
в) впровадження ефективнішого технологічного процесу, що дозволить зменшити первісно оцінені виробничі витрати;
г) добудова (надбудова) будівлі, що збільшить кількість місць (площу) будівлі, обсяги та/або якість виконуваних робіт (послуг) чи умови їх виконання.
Відповідно до пункту 33 Методичних рекомендацій витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання (технічний огляд, технічне обслуговування, ремонт тощо), включаються до складу витрат звітного періоду.
Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведених вище норм вбачається, що основним критерієм для віднесення вартості робіт на поліпшення об`єкта операційної оренди до складу капітальних інвестицій або витрат звітного періоду є спрямованість таких робіт.
У разі якщо роботи спрямовані на підвищення техніко-економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об`єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, то останні можуть бути визнані капітальними інвестиціями. Якщо ж роботи здійснюються для підтримання об`єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, то вартість робіт відноситься до витрат звітного періоду.
Колегія суддів звертає увагу, що в Акті перевірки контролюючим органом не обґрунтовано, що отримані позивачем від ФОП ОСОБА_1 послуги по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції були спрямовані і призвели до збільшення економічних вигод позивача, зокрема, не підтверджено, що відбулася модернізація, модифікація, добудова, реконструкція системи вентиляції, внаслідок чого, зокрема, збільшилася її потужність або ефективність, енерговитратність, що дозволило позивачу зменшити первісно оцінені виробничі витрати.
Так, зі змісту специфікацій до договору про надання послуг № 6 від 01.06.2020, пояснень представника позивача під час розгляду справи слідує, що обслуговування та ремонт припливно-витяжних систем вентиляції в орендованих приміщеннях були спрямовані на підтримання системи вентиляції в робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від її використання.
Колегія суддів зазначає, що рішення керівника ПП «Онвард Трейд» щодо віднесення вартості послуг обслуговування та ремонт припливно-витяжних систем вентиляції, наданих ФОП ОСОБА_1 , до витрат на збут узгоджується із вимогами пункту 19 НП(С)БО 16 «Витрати» та не порушує приписів п. 8 НП(С)БО 14 «Оренда» та Методичних рекомендацій.
Отже, висновок контролюючого органу про те, що позивачем неправомірно віднесено до складу витрат на збут послуги по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції, у розмірі 616667 грн, отримані від ФОП ОСОБА_1 , є необґрунтованим.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 00026400701 в частині збільшення Приватному підприємству "Онвард Трейд" грошового зобов`язання за платежем “податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства”, на суму 138712,25 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 110 970 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 27742,25 грн, не ґрунтується на вимогах законодавства, прийнято без урахування усіх істотних обставин, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.
Щодо податкового повідомленнюя-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 00026410701, яким ПП «Онвард Трейд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», на 98 712 гривень 50 копійок, у тому числі, за податковим зобов`язанням – 78970 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 19 742,50 грн (т. 1, а.с. 150), колегія суддів зазначає наступне.
Судовим розглядом встановлено, що зі змісту податкового повідомлення-рішення, а також розрахунку до нього (т. 3, а.с. 67, зворотній бік) вбачається, що податкові зобов`язання та штрафні санкції з податку на додану вартість нараховано ПП «Онвард Трейд» у зв`язку з тим, що відповідно до наказів на проведення інвентаризації, протоколів про результати інвентаризації та згідно актів списання товарів ПП «Онвард Трейд» здійснено списання товарів на загальну суму 394846,77 грн у зв`язку з їх нестачею, що підтверджує факт невикористання в подальшому цих товарів в оподатковуваних операціях, однак підприємством не здійснено нарахування «компенсуючих» зобов`язань з податку на додану вартість.
Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Онвард Трейд» здійснено списання товарів у 2021 році згідно актів списання товарів № 2854 від 01.10.2021 на суму 9813,79 грн, № 2485 від 02.09.2021 на суму 17981,46 грн, № 2538 від 03.09.2021 на суму 35212,07 грн, № 1872 від 05.07.2021 на суму 15576, 64 грн, № 2228 від 05.08.2021 на суму 26017,98 грн, № 2544 від 06.09.2021 на суму 23936,36 грн, № 3545 від 08.12.2021 на суму 20932,59 грн, № 2281 від 11.08.2021 на суму 35766,07 грн, № 2292 від 12.08.2021 на суму 19067,10 грн, № 2932 від 15.10.2021 на суму 16629,02 грн, № 3089 від 18.10.2021 на суму 12417,12 грн, № 3116 від 22.10.2021 на суму 29806,87 грн, № 2621 від 27.09.2021 на суму 42817,99 грн, № 2648 від 28.09.2021 на суму 20505,15 грн, № 3211 від 29.10.2021 на суму 15832,59 грн , № 3535 від 29.11.2021 на суму 52533,97 грн (т. 2, а.с. 100 – 207), на загальну суму 394846,77 грн.
В Акті перевірки зазначено, що згідно даних обліку ПП «Онвард Трейд» зазначені товари було придбано з ПДВ, а суми податку на додану вартість відображено у складі податкового кредиту у відповідних податкових періодах, однак підприємством не здійснено нарахування «компенсуючих» зобов`язань з податку на додану вартість.
Відповідно до п. 198.5. ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Факт списання товарів у зв`язку з нестачею є подією, яка свідчить, що товари починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю, а відтак у платника податку виникає обов`язок нарахувати податкові зобов`язання та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну, за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість.
Так, згідно з п. 193.1 ст. 193 ПК України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:
а) 20 відсотків;
б) 0 відсотків;
в) 7 відсотків по операціях з:
постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні;
постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я";
постачання послуг із показу (проведення) театральних, оперних, балетних, музичних, концертних, хореографічних, лялькових, циркових, звукових, світлових та інших вистав, постановок, виступів професійних мистецьких колективів, артистичних груп, акторів та артистів (виконавців), кінематографічних прем`єр, культурно-мистецьких заходів;
постачання послуг із показу оригіналів музичних творів, демонстрації виставкових проектів, проведення екскурсій для груп та окремих відвідувачів у музеях, зоопарках та заповідниках, відвідування їх територій та об`єктів відвідувачами;
постачання послуг із розповсюдження, демонстрування, публічного сповіщення і публічного показу фільмів, адаптованих відповідно до законодавства в україномовні версії для осіб з порушеннями зору та осіб з порушеннями слуху;
постачання послуг із тимчасового розміщування (проживання), що надаються готелями і подібними засобами тимчасового розміщування (клас 55.10 група 55 КВЕД ДК 009:2010);
г) 14 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України сільськогосподарської продукції, що класифікується за такими кодами згідно з УКТ ЗЕД: 1001, 1003, 1005, 1201, 1205, 1206 00.
Згідно з положеннями пп. 197.1.25 п. 197.1 ст. 197 ПК України звільняються від оподаткування операції з постачання (передплати) та доставки періодичних видань друкованих засобів масової інформації (крім видань еротичного характеру) вітчизняного виробництва, підготовлення (літературне, наукове і технічне редагування, коригування, дизайн та верстка), виготовлення (друк на папері чи запис на електронному носієві), розповсюдження книжок, у тому числі електронного контенту (крім видань еротичного характеру) та дитячих книжкових видань, вітчизняного виробництва, учнівських зошитів, підручників та навчальних посібників, словників українсько-іноземної або іноземно-української мови вітчизняного виробництва на митній території України.
Відповідно до п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.
У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій.
Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.
Так, з актів про списання товарів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що крім товарів, які підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою 20%, проводилось списання товарів, придбаних ПП «Онвард Трейд», операції по яким звільнені від оподаткування (зошити, маски медичні) та операції, які підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою 7% (тести для визначення вагітності, презервативи).
Водночас контролюючим органом здійснено донарахування за загальною ставкою 20% на весь асортимент списаного товару та застосовано на цю суму 25% штрафних санкцій.
Колегія суддів зазначає, що податковим органом не досліджено та в Акті перевірки не зазначено посилання на первинні документи, які підтверджують те, що позивачем придбано списані товари із податком на додану вартість, що є обов`язковою умовою для констатації обов`язку платника податку визначити податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5. статті 198 ПК України.
Так, пунктом 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20 серпня 2015 року (у редакції чинній на момент здійснення перевірки) визначено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.
Відповідні вимоги Порядку податковим органом у повній мірі не дотримано.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом не були встановлені всі обставини та досліджені всі докази, в зв`язку з чим протиправно проведено донарахування за загальною ставкою 20% на весь асортимент списаного товару та застосовано на цю суму 25% штрафних санкцій, а тому дійшов вірного висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 00026410701, яким ПП «Онвард Трейд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», на 98 712 гривень 50 копійок, у тому числі, за податковим зобов`язанням – 78970 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 19 742,50 грн, підлягає визнанню протиправним та скасуванню у повному обсязі, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.
Колегія суддів зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026420701, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції за платежем «податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» в розмірі 19 742 гривні 34 копійки (т. 1, а.с. 152), прийнято на підставі тих же обставин, що і податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 00026410701, у зв`язку з відсутністю реєстрації податкових накладних внаслідок ненарахування «компенсуючого» податку на суму нестач товарів згідно актів списання, а судом встановлено протиправність збільшення контролюючим органом суми грошового зобов`язання позивача за платежем податок на додану вартість, вказане податкове повідомлення-рішення також підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги – задоволенню.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026440701, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок (т. 1, а.с. 154), податкового повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026450701, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 48 000 гривень 00 копійок (т. 1, а.с. 156); податкового повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026460701, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок (т. 1, а.с. 158), колегія суддів зазначає наступне.
Судовим розглядом встановлено, що із розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026440701 вбачається, що сума штрафних санкцій 24000 грн застосована за порушення, встановлені за адресою торгової точки - Полтавська область, м. Полтава, проспект Вавілова, 9/26.
Згідно з розрахунком штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026450701 сума штрафних санкцій 48000 грн застосована за порушення, встановлені за адресою торгової точки - Полтавська область, Кременчуцький район, селище Семенівка, вул. Миру, б. 6.
Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026460701 сума штрафних санкцій 24000 грн застосована за порушення, встановлені за адресою торгової точки - Полтавська область, Миргородський район, селище Шишаки, вул. Павлика, б. 2б.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття усіх вказаних податкових повідомлень-рішень послугувало встановлення порушення п. 226.3., 226.7, 226.9 ст. 226 ПК України та абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), а саме: реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка». Висновок про наявність такого порушення контролюючим органом зроблено у зв`язку з виявленим фактом подвоєння акцизних марок у фіскальних чеках.
Згідно з підпунктами 14.1.107, 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
Відповідно до пункту 226.1 статті 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (пункт 226.2 статті 226 ПК України).
Пунктом 226.3. статті 226 ПК України визначено, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 226.7 статті 226 ПК України кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, відповідно до пункту 20 якого маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється виробниками зазначеної продукції.
Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої, тютюнові вироби, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідини, що використовуються в електронних сигаретах, у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, а також алкогольні напої з марками, що мають пошкодження, перелік яких наведено у пункті 20.
Згідно з пунктом 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані, зокрема: алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку;
алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;
вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;
алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Відповідно до пункту 226.11 статті 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.
На момент встановлених порушень, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" N 481/95-ВР від 19.12.95 (далі Закон N 481/95-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин та періоду господарської діяльності, що перевірявся).
Відповідно до частини першої статті 11 Закону N 481/95-ВР, маркування алкогольних напоїв (крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті), які реалізуються в Україні, здійснюється відповідно до Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, та має містити таку інформацію: загальна та власна назви виробу; найменування та місцезнаходження оператора ринку харчових продуктів, відповідального за інформацію про алкогольний напій, а для імпортованих алкогольних напоїв - найменування та місцезнаходження імпортера (у разі зміни найменування виробника у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство виробник має право зазначати на етикетці своє попереднє найменування протягом 18 місяців з дня зміни його найменування у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство); знак для товарів і послуг; географічна назва місця виготовлення виробу, якщо найменування виробника не відображає місця розташування суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво); вміст спирту (% об.); місткість посуду; вміст цукру.
Штриховий код повинен бути нанесений на видиму сторону етикетки, або контретикетки, або пляшки (іншого посуду).
На видимій стороні етикетки, або контретикетки, або корка, або пляшки (іншого посуду) виробу повинні бути зазначені дата виготовлення виробу, код суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та номер ліцензії на виробництво.
Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, здійснюється у виготовлену із матеріалів, дозволених до контакту з алкогольними напоями, скляну тару, бляшанки із харчового алюмінію, а також у сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла чи глазурованої кераміки. Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, з вмістом спирту етилового понад 8,5 % об`ємних одиниць здійснюється виключно у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,18 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,37 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,7 л, 0,75 л, 1,0 л і більше.
Продукція, призначена для експорту, розливається у тару та маркується згідно з умовами відповідної угоди на експорт.
Так, з 27.07.2024 набрав чинності Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18.06.2024 N 3817-IX (далі Закон N 3817-IX).
Цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.
Відповідно до пункту 2 розділу VII Закону N 3817-IX, Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" і Постанова Верховної Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами", втрачають чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону; положення Закону до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.
Пунктом 7 зазначеного розділу передбачено, що Кабінет Міністрів України зобов`язано протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити розроблення та затвердження нормативно-правових актів, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту 11 частини 2 статті 73 Закону N 3817-IX до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: виробництво та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без паперових марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку (крім випадків, передбачених законодавством, та випадків, якщо маркування марками акцизного податку таких алкогольних напоїв не передбачено зовнішньоекономічним договором (контрактом) - 200 відсотків вартості таких товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Відповідно до частини 3 статті 73 Закону N 3817-IX податкові органи застосовують та стягують фінансові санкції у вигляді штрафів, передбачені частиною другою (крім пунктів 3, 6, 24) цієї статті, у порядку, визначеному Податковим кодексом України.
Колегія суддів звертає увагу, що при проведенні перевірки та складенні акту за її результатами, відповідач керувався саме положеннями Закону України N 481/95-ВР, у тому числі фіксуючи порушення позивачем відповідних положень такого Закону, проте при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення відповідач застосував фінансові санкції, передбачені пунктом 11 частини 2 статті 73 Закону N 3817-IX.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що станом на дату винесення податкового повідомлення-рішення відсутні відомості стосовно приведення своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 17 Закону N 481/95-ВР відповідальність за виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що; використовуються в електронних сигаретах; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 гривень.
Відповідно до пункту 11 частини 2 статті 73 Закону N 3817-IX до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: виробництво та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без паперових марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку (крім випадків, передбачених законодавством, та випадків, якщо маркування марками акцизного податку таких алкогольних напоїв не передбачено зовнішньоекономічним договором (контрактом) - 200 відсотків вартості таких товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Колегія суддів зазначає, що встановлюючи порушення положень Закону N 481/95-ВР (в межах якого відповідальність за таке порушення встановлено на рівні не менше 17000 грн), відповідач застосовує фінансові санкції у вигляді штрафу, визначені відповідно до пункту 11 частини 2 статті 73 Закону N 3817-IX (в межах якого відповідальність за таке порушення встановлено на рівні не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, що в межах даного спору становить 24000 грн).
Відповідно до приписів ч. 1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Податкового кодексу України поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу.
Пунктом 1.1 ст. 1 передбачено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Преамбулою Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" N 481/95-ВР від 19.12.1995 встановлено, що цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України. Так і в преамбулі Закону №3817-ІХ зазначено, що цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.
Колегія суддів зазначає, що розділ V Закону N 481/95-ВР та розділ ХІІІ Закону №3817-ІХ регулюють питання відповідальності за порушення його вимог та не містять жодних положень про ретроспективну дію правових норм щодо застосування заходів фінансової відповідальності. Немає у Законі й норми, яка вказує на застосування відповідного (зменшеного чи збільшеного) розміру санкції на дату виявлення порушення, а не дату його вчинення.
Враховуючи правила співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, які наведено у ст. 5 Податкового кодексу України, застосування фінансових санкцій, визначених у ст. 17 Закону №481/95-ВР та ст. 73 Закону №3817-ІХ, віднесено до компетенції податкових органів, проте строки сплати та їх розмір Податковий кодекс України не визначає.
Суд зазначає, що порядок застосування, строки сплати та розмір фінансових санкцій, що встановлені у ст. 17 Закону, визначаються саме цим Законом №481/95-ВР та мають бути диференційовані залежно від того, у якому періоді таке порушення вчинене, зважаючи на прийняття Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18.06.2024 N 3817-IX, що набрав чинності з 27.07.2024.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що станом на момент вчинення позивачем порушення, визначеного в ст. 11 Закону №481/95-ВР, відповідальність за яке передбачено в ст. 17 Закону №481/95-ВР (в розмірі 17000 грн), застосування до позивача відповідальності на підставі ст. 73 Закону N 3817-IX (у розмірі 24000 грн), тобто в розмірі більшому, ніж станом на час вчинення правопорушення та на підставі норми, якої не існувало станом на час вчинення правопорушення та його виявлення контролюючим органом є безпідставним та таким, що погіршує становище платника податків.
Неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є одним з аспектів загальновизнаного принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, який відповідно до частини першої статті 8 Конституції України визнається і діє в Україні.
Так, відповідно до абз. 20 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.
Колегія суддів зазначає, щ з аналізу наведених вище норм вбачається, що законодавцем визначена міра відповідальності у вигляді штрафу саме, зокрема за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв, алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
При цьому немаркованими вважаються, зокрема, алкогольні напої, марковані з відхиленням від вимог Положення № 1251, а також алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 Положення № 1251 або за які не сплачено або сплачено не в належному розмірі акцизний податок, а підставою для притягнення до відповідальності згідно із наведеними положеннями є ухилення від сплати акцизного податку.
Суд зазначає, що суб`єкти господарювання, які здійснюють реалізацію алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481/95-ВР, ст. 226 ПК України та п. 20 Положення № 1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Проте, необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання рішення про застосування фінансових санкцій є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Згідно з абз. 20 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР склад правопорушення утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Як встановлено судом, податковий орган під час перевірки досліджував копії розрахункових документів з інформаційної бази ДПС України, на підставі яких встановив факт реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку у зв`язку із задвоєнням акцизних марок у фіскальних чеках.
Колегія суддів зауважує, що наявність описаних в Акті перевірки фактів реалізації алкогольних напоїв з марками акцизного податку, що подвоюються, не може бути єдиною і достатньою підставою для висновку про те, що алкогольні напої є немаркованими, адже це не відповідає ознакам, визначеним у п. 226.9 ст. 226 ПК України та п. 20 Положення № 1251, і є лише припущенням контролюючого органу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів, що підтверджують відсутність марок акцизного податку на алкогольних напоях згідно переліку, що є наведений в Акті перевірки чи їх пошкодження або маркування з відхиленням від вимог Положення № 1251, в тому числі фотофіксації, детального опису пошкоджених МАП у акті перевірки чи підстав.
Колегія суддів звертає увагу, що випадків, визначених п. 226.9 ст. 226 ПК України, контролюючим органом не зафіксовано. Також відповідачем не надано до суду доказів несплати виробником вказаних алкогольних напоїв акцизного податку.
Отже, відповідачем за наслідками перевірки не встановлено саме відсутність марок акцизного податку на реалізованих алкогольних напоях, їх пошкодження або підробку, несплату акцизного податку.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 00026440701, від 06 березня 2025 року № 00026450701, від 06 березня 2025 року № 00026460701, прийняті відповідачем не на підставі, не у межах повноважень, не у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, а відповідні позовні вимоги – задоволенню.
Крім того, враховуючи те, що розпорядження № 2169 від 18.03.2025 в частині анулювання ПП «Онвард Трейд» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 16010308202500023 терміном дії з 13.02.2025, що була видана за адресою: м. Полтава, просп. проспект Вавілова, буд. 9/26 (т. 1, а.с. 168), розпорядження № 2170 від 18.03.2025 в частині анулювання ПП «Онвард Трейд» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 16300308202402107 терміном дії з 01.10.2024 до 01.10.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н., селище Шишаки, вул. Анатолія Дімарова, буд. 2Б (т. 1, а.с. 167), розпорядження № 2171 від 18.03.2025 в частині анулювання ПП «Онвард Трейд» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 16260308202401861 терміном дії з 22.08.2024 до 22.08.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Кременчуцький р-н., селище Семенівка, вул. Миру, буд. 6 (т. 1, а.с. 166) прийняті Головним управлінням ДПС у Полтавській області у зв`язку із встановленням факту торгівлі суб`єктом господарювання алкогольними напоями без марок акцизного податку, що в ході розгляду справи не доведено контролюючим органом належними і достатніми доказами, про що зазначено вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що такі розпорядження є необґрунтованими та підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 2ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення цієї частини позовних вимог Приватного підприємства "Онвард Трейд".
За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За частиною шостою статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Під час звернення до суду з апеляційною скаргою позивачем сплачено судовий збір в сумі 30 370, 57 грн.
Таким чином, враховуючи положення ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 30 370,57 грн.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Онвард Трейд" задовольнити .
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 по справі № 440/4594/25 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Онвард Трейд" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, розпоряджень.
Прийняти в цій частині нове рішення, яким вказану частину позовних вимог задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 00026400701 в частині збільшення Приватному підприємству "Онвард Трейд" грошового зобов`язання за платежем “податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства”, на суму 1 798 007,50 (один мільйон сімсот дев`яносто вісім тисяч сім гривень п`ятдесят копійок), в тому числі за податковим зобов`язанням - 1 438 406, 00 грн (один мільйон чотириста тридцять вісім тисяч чотириста шість гривень), за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 359 601, 50 грн (триста п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот одна гривня п`ятдесят копійок).
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 - залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Приватного підприємства "Онвард Трейд" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 30 370 грн 57 коп. (тридцять тисяч триста сімдесят гривень п`ятдесят сім копійок).
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено 22.12.2025 року