Справа № 752/25780/25 
Провадження №: 1-кп/752/1499/26 
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 12025105120000286 від 06.10.2025 відносно  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської обл., м. Жашків, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні 2 (двох) малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого: 
-27.07.2020 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна що є його особистою власністю, за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, за ч. 3 ст. 321 КК України до 3 (років) позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим було призначено остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. Звільнений 10.04.2024 року умовно-достроково на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 02.04.2024 року на підставі ст. 81 КК України від відбування покарання на строк 1 рік 11 місяців 11 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: 
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що  ОСОБА_3 будучи раніше судимий вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна що є його особистою власністю, за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, за ч. 3 ст. 321 КК України до 3 позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим було призначено остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. Звільнений 10.04.2024 року умовно-достроково на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 02.04.2024 року на підставі ст. 81 КК України від відбування покарання на строк 1 рік 11 місяців 11 днів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.
06.10.2025 приблизно о 15 год. 10 хв., ОСОБА_3 перебуваючи неподалік станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, на зупинці громадського транспорту, виявив на асфальті, запаяний пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріпалу, в середині якого містилась кристалоподібна речовина білого кольору, а саме психотропна речовина - PVP. У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - PVP, для особистого вживання без мети збуту.
Діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, ОСОБА_3 вказаний запаяний пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, в середині якого містилась кристалоподібна речовина білого кольору, а саме психотропну речовину - PVP, шляхом підняття придбав та помістив до внутрішньої кишені ременя, чорного кольору який був одягнений на ньому на той час, тим самим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати для особистого вживання, без мети збуту.
Продовжуючи свої злочинні дії, 06.10.2025 ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину - PVP, пішки попрямував на вхід до станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де у подальшому, приблизно о 15 год. 25 хв. перебуваючи у вестибюлі зазначеної станції метро і був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності при собі речей та предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у внутрішній кишені ременя, чорного кольору який був одягнений на ньому на той час, знаходиться психотропна речовина, яку він придбав за вищевикладених обставин та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.
Після того, ОСОБА_3 був запрошений до кімнати поліції, де останнього було затримано, згідно ст. 298-2 КПК України протоколом затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок. В ході особистого обшуку ОСОБА_3 та в присутності двох понятих чоловічої статі з внутрішньої кишені ременя, чорного кольору який був одягнений на ньому на той час, запаяний пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, в середині якого містилась кристалоподібна речовина білого кольору, а саме психотропну речовину - PVP.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у вилученій 06.10.2025 на станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен» у м. Києві у ОСОБА_3 та наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP.
Маса PVP в речовині становить 0,324 г.
PVP, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці 1, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, яке викладені в обвинувальному акті, вказавши на час, місце, спосіб і мету їх вчинення та показав, що знайшов психотропну речовину та залишив у себе для особистого вживання. Щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. 
Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше судимий.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, а також принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді обмеження волі.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення після застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком Соснівським районним судом м. Черкас від 27.07.2020 протягом невідбутої частини покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 із застосуванням ч. 4 ст. 81 КК України та призначення остаточного покарання за сукупністю вироків за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком із врахуванням вимог ст. 72 КК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Крім того, згідно п. 26 пп. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі та була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Вироком Соснівським районним судом м. Черкаси від 27.07.2020 року за ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_3 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна що є його особистою власністю, за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, за ч. 3 ст. 321 КК України до 3 (років) позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим було призначено остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. 
ОСОБА_3 звільнений 10.04.2024 року умовно-достроково на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 02.04.2024 року на підставі ст. 81 КК України від відбування покарання на строк 1 рік 11 місяців 11 днів.
Згідно з положеннями підпункту б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення, зокрема одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Отже, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання, призначеного вироком Соснівським районним судом м. Черкаси від 27.07.2020, та остаточно визначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід не обирався.
Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.
Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124 ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Призначити  ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районнимого суду м. Черкаси від 27.07.2020 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Речові докази: 
-психотропну речовину - PVP, масою 0,324 г та 4-ММС масою 0,061 г які поміщені до спеціального пакету № 6600504, та знаходиться на зберіганні в камері схову УП в метрополітені ГУНП у м. Києві (м. Київ, вул. Ярославська, 20), - знищити.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з  ОСОБА_3  на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 3565 грн 60 коп.
Запобіжний захід відсутній.
Строк відбування покарання  ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1