Провадження № 2-о/734/21/26 Справа № 734/5204/25

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
11 лютого 2026 року 	селище Козелець	

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі: 
Головуючого судді Соловей В.В.,
секретар судових засідань Пахмутова О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до заінтересованих осіб – Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області і Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,
у с т а н о в и в:
із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у Козелецький районний суд Чернігівської області звернувся ОСОБА_1 до заінтересованої особи – Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 народився в с. Сорокошичі Чернігівського (раніше – Козелецького) району Чернігівської області, в подальшому переїхав та постійно проживав у АДРЕСА_1 у будинку батьків спільно ОСОБА_2 , яка є матір`ю, і ОСОБА_3 , яка є дружиною. Із 27 листопада 2008 року і до цього часу проживає у АДРЕСА_1 . Заявник ОСОБА_1 із 1967 року працював у військовому лісгоспі у с. Тужар Чернігівського (раніше – Козелецького) району Чернігівської області на посаді робітника, потім - лісника, а нині є пенсіонером. 09 липня 1996 року отримав паспорт громадянина України та у графі «відомості про місце проживання» зазначено « АДРЕСА_1 , дата ІНФОРМАЦІЯ_1 », зазначено відомості про місце проживання з часу видачі паспорту на ім`я ОСОБА_1 , тобто 1996 рік, фактично місце заявника ОСОБА_1 проживання до того часу не відображено, хоча ОСОБА_1 є постійним мешканцем указаного населеного пункту. Заявник ОСОБА_1 не має можливості внести відомості про фактичне своє місце проживання станом на 26 квітня 1986 року, оскільки паспорт громадянина України, що виданий на його ім`я 1996 року не містить такої інформації за 1986 рік. Проживав ОСОБА_1 у домоволодінні колгоспника, головою якого була його матір, у АДРЕСА_1 , станом на 26 квітня 1986 року і що зафіксовано відповідно до діючого на той час законодавства. Однак, така інформація не внесена до паспорту, що виданий 09 липня 1996 року на ім`я заявника ОСОБА_1 , лише зазначено 07 жовтня 1996 року місце реєстрації. Встановлення факту постійного проживання у період із 26 квітня 1986 року до 07 жовтня 1996 року в АДРЕСА_1 заявнику ОСОБА_1 необхідне з метою отримання доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2024 року № 1524 «Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення». Заявник ОСОБА_1 може підтвердити час проживання в АДРЕСА_1 з 07 жовтня 1996 року та у зв`язку з відсутністю відмітки про реєстрацію у паспорті не може підтвердити факту документально про проживання постійно з 26 квітня 1986 року до 07 жовтня 1996 року. Заявником ОСОБА_1 заявлена вимога про встановлення факту постійного проживання його, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період із 26 квітня 1986 року до 07 жовтня 1996 року в АДРЕСА_1 .
За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2025 року відкрите провадження у справі, призначена справа до судового розгляду та залучено заінтересованою особою до участі у цивільній справі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. 
Заявник ОСОБА_1 подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав. Представник заінтересованої особи Осташевський Ю.В. подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Сорокошичі Козелецького району Чернігівської області (згідно з паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданого 09 липня 1996 року Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області). У вказаному паспорті зазначені місця проживання заявника ОСОБА_1 – із 07 жовтня 1996 року у АДРЕСА_1 , із 27 листопада 2008 року у АДРЕСА_2 . Відповідно до посвідчення № НОМЕР_2 , що видане 14 серпня 1998 року Козелецьким управлінням районного соцзабезу Чернігівської області, ОСОБА_1 із 06 липня 1998 року є пенсіонером, пенсія призначена за віком. Відповідно до посвідчення (категорії 3) Серії НОМЕР_3 , виданого Чернігівською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_1 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно з Трудовою книжкою від 10 липня 1968 року ОСОБА_1 , 1944 року народження, працевлаштувався 28 жовтня 1967 року на посаду робочого лісоповальної ділянки Чернігівського військ лісгоспу, 28 квітня 1972 року переведений на посаду лісника обходу № 24, а 12 липня 1994 року переведений майстром на лісосіці. 31 березня 2009 року звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Відповідно до довідки (виписки із погосподарської книги) № 197, виданої 01 квітня 2025 року виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 січня 1986 року до 26 листопада 2008 року проживав у АДРЕСА_1 . З 27 листопада 2008 року і по теперішній час проживає у АДРЕСА_2 . У змісті Карточки прописки (Косачівська сільська рада Козелецького району Чернігівської області) зазначено про те, що з 02 квітня 1981 року адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є АДРЕСА_1 . Зі змісту листа, адресованого ОСОБА_1 , виданого 13 серпня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, виходить, що ОСОБА_1 надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. У Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 01 січня 1993 року. Відповідно до реєстру ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_2 із 27 листопада 2008 року, із 01 січня 2025 року йому проведений перерахунок пенсії щодо зміни права на встановлення доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні гарантованого добровільного відселення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справу про встановлення факту, що має юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява ОСОБА_1 до заінтересованих осіб – Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області і Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.
За змістом положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (№ 796-XII) документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватись пільгами, встановленими Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» і «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (ст. 65 Закону України № 796-XII).
Згідно з п. 2 ст. 11 Закону України № 796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 01 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій.
У відповідності до п. 6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551, потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 01 січня 1993 року прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, і таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії Б зеленого кольору.
Населений пункт – с. Тужар Козелецького району Чернігівської області відноситься до ІІІ категорії гарантованого добровільного відселення внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року за № 106.
Правовими нормами ст. 45 Закону України від 19 листопада 2024 року № 4059-ІХ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361,00 гривень. Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.
Наданими заявником ОСОБА_1 доказами, що є належними і допустимими, доведений факт, що має юридичне значення. Дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджено, що заявник ОСОБА_1 у період із 26 квітня 1986 року до 07 жовтня 1996 року постійно проживав у АДРЕСА_1 . За викладених обставин підлягає встановленню факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період із 26 квітня 1986 року до 07 жовтня 1996 року в АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст. 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
заяву ОСОБА_1 до заінтересованих осіб – Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області і Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період із 26 квітня 1986 року до 07 жовтня 1996 року в АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області. 

Суддя