ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/15373/24
категорія 112010203
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 
встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо визначення ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру який проживає на території радіоактивного забруднення підвищення до пенсії, передбачене статтею 39 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області поновити ОСОБА_1 з 01.03.2024 нарахування та виплату як непрацюючому пенсіонеру який проживає на території радіоактивного забруднення підвищення до пенсії, передбачене статтею 39 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі визначеному станом на 31.12.2023 з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призвели до звуження змісту та обсягу існуючих прав, встановлених станом на 31.12.2023. Наголошує, що протиправні дії Пенсійного фонду призвели до здійснення з 01.01.2024 перерахунку пенсії позивача та, як наслідок, до зменшення її розміру, в тому числі зменшення підвищення до пенсії, встановленого ст.39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-XII), яке є соціальною гарантією, яка захищається також на рівні Конституції України.
Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.
18.09.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву вх. №51541/24, відповідно до змісту якого позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні за безпідставністю. В обґрунтування відзиву вказав, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.05.2022 у справі 240/25141/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу проведено перерахунок підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. З 01.01.2024 при перерахунку пенсії застосовано розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, - 1600 грн відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік».
02.10.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив вх. №54520/24, в якій представник позивача проти доводів відзиву заперечує, позовні вимогу підтримує та просить задовольнити їх з підстав, що зазначені у позовній заяві та цій відповіді на відзив.
Крім того, 02.10.2024 представником позивача подано заяву про зміну (уточнення) позовних вимог у справі №240/15373/24, в якій представником позивача змінено мотивувальну та прохальну частини позовної заяви. 
07.10.2024 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, подану представником позивача в адміністративній справі №240/15373/24 - повернуто заявнику без розгляду.
23.10.2024 на адресу суду від представника позивача повторно надійшла уточнена позовна заява у справі №240/15373/24, в якій представником позивача змінено мотивувальну та прохальну частини позовної заяви. 
24.10.2024 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду уточнену позовну заяву (вх. №58027/24 від 23.10.2024), подану представником позивача в адміністративній справі №240/15373/24 - повернуто заявнику без розгляду.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.05.2022 у справі №240/25141/21 позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 01.07.2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.07.2021 нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
На виконання вказаного рішення суду відповідачем проведено перерахунок підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону №796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат, станом на 31.12.2023 становило 13000,00 грн (6500,00 грн х 2).
3 01.01.2024 при перерахунку пенсії відповідно до ст.8 Закону України від 09.11.2023 №3460-IX "Про Державний бюджет на 2024 рік" відповідач застосував розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду - 1600,00 грн.
Позивач вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, які призвели до звуження змісту та обсягу існуючих прав, встановлених станом на 31.12.2023, тобто які призвели до здійснення з 01.01.2024 перерахунку пенсії та її зменшення, у тому числі зменшення підвищення до пенсії, встановленого ст.39 Закону №796-XII станом на 31.12.2023, протиправними, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон №796-ХІІ.
Стаття 39 Закону №796-ХІІ у редакції, чинній до 01.01.2015, була викладена наступним чином:
1. Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:
- у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;
- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;
- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.
2. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.
3. Громадянам, які працюють у зоні відчуження, а також у зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів, за рішенням Адміністрації зони відчуження, встановлюється доплата згідно з положенням, затвердженим Кабінетом Міністрів України".
Встановлено, що 28.12.2014 прийнято Закон України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01.01.2015, підпунктом 7 пункту 4 розділу І якого внесено зміни до Закону №796-ХІІ шляхом виключення статей 31, 37, 39 та 45.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18.03.2020 у справі №240/4937/18 (номер провадження №Пз/9901/55/18), з 17.07.2018 відновила дію редакція статті 39 Закону №796-ХІІ, яка була чинною до 01.01.2015 та відновлено право позивача на отримання підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, на підставі статті 39 Закону №796-ХІІ.
Як вже зазначалося, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду 16.05.2022 у справі №240/25141/21 визнано право позивача на нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
На виконання вказаного рішення суду відповідачем позивачу проведено перерахунок підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат, станом на 31.12.2023 становило 13000,00 грн (6500,00 грн х 2).
У той же час, з 01.01.2024, враховуючи приписи ст.8 Закону України від 09.11.2023 №3460-IX "Про Державний бюджет на 2024 рік" Пенсійним фондом при обрахунку вказаної доплати застосовано розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду - 1600,00 грн.
Враховуючи, що дане підвищення до пенсії носить не разовий, а постійний характер, саме тому у резолютивній частині рішення не встановлено кінцевої дати проведення такого нарахування й виплати та застосовано вираз "що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік)", а не зазначено конкретний Закон.
З огляду на викладене, суд погоджується із доводами відповідача, що нарахування та виплата позивачу підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, передбаченого статтею 39 Закону №796-ХІІ здійснюється відповідно до мотивувальної та резолютивної частин рішення Житомирського окружного адміністративного суду 16.05.2022 у справі №240/25141/21 та у розмірах, передбачених ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік".
Підсумовуючи наведене, перевіривши в межах доводів позовної заяви спірні дії відповідача на відповідність приписам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що оскаржувані дії відповідача вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,
вирішив:
Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 13559341) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

19.01.26