КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №759/22082/25  Головуючий у І інстанції - Мордвінов А.О.
апеляційне провадження №33/824/5713/2025  Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 грудня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника апелянта Рябчука Ігоря Валерійовича, переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Рябчука Ігоря Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2025 року, якою справу про адміністративне правопорушення відносно 

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянина України, 
проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, 

установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №454636 від 15 вересня 2025 року вбачається, що 08 серпня 2025 року, близько 20 год 42 хв, за адресою: м. Київ, шосе Берестейське, 35 км, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Man» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_2 виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті чого скоїв з ним зіткнення.
В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.4 ПДР України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись з указаною постановою, адвокат Рябчук І.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2025 року та визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення визначене санкцією статті.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд не надав оцінку діям іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_2 , який пояснив, що він рухався з м. Києва в напрямку с. Стоянка в середній смузі руху зі швидкістю близько 60-70 км./год., наближаючись до розвороту.
Перед ним метрів за 30-50 вискочив на розворот вантажний автомобіль «Man» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_2 одразу почав гальмувати, але через малу відстань сталося зіткнення його авто з задньою віссю напівпричепа.
Відповідно до матеріалів справи на схемі ДТП відсутній гальмівний шлях, оскільки працівники поліції, які фіксували ДТП та складали схему неналежно віднеслися до своїх функціональних обов`язків та п. 4 розділу 9 наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, в якому зазначені об`єкти, що повинні бути графічно зображені та зафіксовані на схемі місця ДТП.
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Рябчук І.В. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з мотивів та підстав, зазначених у ній.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення 08 серпня 2025 року, близько 20 год 42 хв, за адресою: м. Київ, шосе Берестейське, 35 км, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Man» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_2 виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті чого скоїв з ним зіткнення, чим вчинив правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Внаслідок зіткнення, обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, зображено місце розташування транспортних засобів, відображено напрямок руху транспортних засобів під час події.
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 10.4 ПДР, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. 
Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. 
За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.
Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.
В противагу доводам скаржника, апеляційний суд вважає, що відповідно до доказів, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, у своїй сукупності, спростовують дані викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень п. 10.4 ПДР України, оскільки матеріали справи не містять доказів, які би могли підтвердити, що ОСОБА_1 , здійснюючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині не надав дорогу зустрічному ТЗ.
Доводи, щодо наявності підстав вважати ОСОБА_1 винним у вчиненні ДТП суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлені з достатньою повнотою.
Так, по справі достовірно встановлено, що перед ДТП водій автомобіля «Man» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_2 зайняв крайню ліву смугу та смугу призначену для розвороту, позначену дорожньою розміткою та дорожнім знаком, та пропускав автомобілі, які рухалися в зустрічному напрямку.
В подальшому, після того, як декілька зустрічних транспортних засобів зупинилися, щоб пропустити автомобіль «Man», його водій ОСОБА_1 впевнившись в безпечності подальшого руху та не створення перешкод іншим учасникам руху, почав здійснювати розворот, при цьому коли вже закінчував маневр, відчув удар у праву частину причепу.
Удар було здійснено транспортним засобом «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався на великій швидкості та взагалі не гальмував, про що свідчить відсутність гальмівного шляху на схемі ДТП. 
Вказані обставини узгоджуються зі схемою ДТП, а також письмовими показаннями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Вказані дані підтверджують відсутність слідів гальмування автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 , перевищення дозволеної швидкості ОСОБА_2 у населеному пункті, суттєвими пошкодженнями передньої частини автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до задимлення моторного відсіку, а також тілесними ушкодженнями, які отримали водій та пасажир вказаного транспортного засобу.
Зі схеми ДТП також встановлено, що місцем контакту транспортних засобів є ліва крайня смуга для руху автомобілів, де автомобіль «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 передньою частиною зіткнувся з задньою частиною напівпричепа транспортного засобу «Man».
Вказане свідчить про те, що автомобіль «Man» завершував свій маневр, натомість водій транспортного засобу «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 мав достатньо часу щоб помітити транспортний засіб «Man» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_2 , довжина якого становить більше 13 метрів за умови не перевищення ним швидкості.
Доводи апелянта щодо швидкості руху транспортного засобу «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 , місця його розташування на проїзній частині, раптового маневру автомобіля «Man» д.н.з. НОМЕР_1 не заслуговують на увагу, оскільки зіткнення в такому випадку відбулось би у передню частину автомобіля «Man» д.н.з. НОМЕР_1 .
Також не заслуговують на увагу і доводи апелянта щодо порушення працівниками поліції, які фіксували ДТП вимог наказу МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, оскільки матеріали справи не містять доказів, що дії працівників поліції, які складали протокол, визнано протиправними у передбачений законом спосіб. 
Таким чином, доводи скарги спростовуються матеріалами справи, а висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
У випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення наслідку.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається скаржник, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.
Суд першої інстанції дослідив всі надані сторонами докази та пояснення, та ухвалив постанову, яка відповідає нормам законодавства, які передбачені нормами чинного КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що подану у справі апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2025 року без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Рябчука Ігоря Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько