Справа № 681/1263/25
Провадження 3/681/378/2025

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р.          м. Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Іллюк С.В., 
розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності № 3 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , місце роботи не встановлено, громадянина України,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 450134 (далі - Протокол), складеного інспектором поліцейського відділу поліцейської діяльності № 3 Шепетівського РУП старшим лейтенантом поліції Забужком М.В., 11.09.2025 о 07 год. 04 хв. у м.Полонне, по вул. Залізнична, 139, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Honda Ceeta», без номерного знаку, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Drager Alcotest 6810», номер тесту 3293, результат становив 0,24 ‰.
Проводилася відеофіксація на відеореєстратор № С212150.
Такими діями, на думку автора протоколу, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 "а" Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У судові засідання, призначені на 20.10.2025, 11.11.2025, 01.12.2025 та 17.12.2025 ОСОБА_1 не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно. Жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Однак, 05.11.2025 подав заяву про розгляд справи без його участі, просив витребувати документацію щодо приладу «Drager Alcotest 6810» та застосувати похибку у вимірюванні результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння.
11.11.2025 судом здійснено запит щодо надання сервісної книжки з відображенням даних про технічну характеристику спеціального технічного приладу Drager 6810. 
17.12.2025 до суду надійшла відповідь на запит.
Статтею 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за цією статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.
Беручи до уваги зазначене вище, а також ст. 268 та ст. 277 КУпАП, суд доходить до висновку про можливість розгляду цієї справи у відсутності ОСОБА_1 . 
Розв`язуючи питання доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, суд вказує на таке.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Обов`язки та права водіїв механічних транспортних засобів визначені розділом 2 Правил дорожнього руху.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 245 цього Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Будь-яке обвинувачення особи має бути конкретним, зрозумілим та підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши матеріали справи, а саме: роздруківку тестування на алкоголь від 11.09.2025 о 07 год. 10 хв, прилад № ARBL 0883, де зазначено, що останнє калібрування відбулось 09.07.2025, тестування здійснено за температури повітря +15°С, де результат освідування ОСОБА_1 становив 0,24 ‰ (а.с. 2) та акт огляду на стан алкогольного сп’яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), відповідно до якого результат 0.24 ‰, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.
З матеріалів справи встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 проведено на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - «Drager Alcotest 6810».
Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу «Drager Alcotest 6810» поліцейським під час виконання своїх службових обов`язків.
Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Відповідно до п. 7 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові.
Відповідно до технічних характеристик приладу «Drager Alcotest 6810», що містяться в інструкції до приладу (керівництво з експлуатації приладу для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Alcotest 6810, та відповідно до даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 09.07.2025, яке чинне до 09.07.2026, межі допустимої абсолютної похибки для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна +/- 0,042 ‰ (в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84 ‰) та відносна +/- 5% (в інтервалі діапазону вимірювань понад 0,84 ‰).
Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 450134, результат тестування ОСОБА_1 становили 0,24 ‰, температура повітря під час огляду - +15°С.
Таким чином, при температурі повітря +15°С при діапазоні вимірювань від 0 до 0,84 ‰, допустима похибка складає - 0,042 ‰.
Виявлений під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 рівень випарів алкоголю, який становить 0,24 %о (0,24-0,042=0,198%о) перебуває у межах допустимої похибки даного приладу та, відповідно до Інструкції, не може вважатися станом алкогольного сп`яніння.
Отже, у цьому випадку неможливо поза розумним сумнівом встановити перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки показник 0,24 ‰, отриманий з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», може не перевищувати допустиме значення 0,2 ‰алкоголю в крові з урахуванням можливої похибки. Тобто, результат проведеного аналізу вмісту алкоголю в крові ОСОБА_1 перебуває в межах похибки та не тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.
Отже, на переконання суду, не доведено поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Положення ст. 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).
При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. 
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого для ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Керуючись наведеним, ч. 1 ст. 130 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 279, 280 КУпАП суддя, 

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Сергій ІЛЛЮК