Справа № 683/1792/25
2/683/42/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої – судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/1792/25, 2/683/42/2026 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, 

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 . 
Свої вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшло належне їй право на земельну частку (пай) в КСП імені Б. Хмельницького розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах. 
Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом до майна померлої матері, однак у встановленому законом порядку спадщину не прийняв, оскільки вважав, що відсутнє будь-яке майно, яке б він міг успадкувати. Лише у лютому 2025 року через Пеньківський старостинським округ йому передали сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім`я матері. Оскільки про наявність спадкового майна йому нічого не було відомо, а про таке майно він дізнався лише у лютому 2025 року, тому вважає, що ця обставина є поважною причиною пропуску ним строку на прийняття спадщини після смерті матері. 
З огляду на це, позивач просить визначити йому додатковий строк – три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .   
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 
У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Мініх І.М. подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, просить позов задовольнити.
Відповідач – Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. 
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Драчі Старокостянтинівського району Хмельницької області померла ОСОБА_2 , яка для позивача ОСОБА_1 була матір`ю. 
На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 , повторно виданого Снігурівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 23 березня 2017 року, є батьком позивача ОСОБА_1 .
ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00029250865 від 19 січня 2021 року, є матір`ю ОСОБА_3 , й відповідно бабою позивача ОСОБА_1 . 
Доказів перебування батьків позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі позивач суду не надав. 
Згідно витягу зі Спадкового реєстру №80293764 від 28 лютого 2025 року спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась. 
28 лютого 2025 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. було відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 через пропуск ним строку для прийняття спадщини, визначеного ст.1270 ЦК України. 
Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. 
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Відповідно до статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).
Відповідно до статей 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Виходячи з вищевикладеного, можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і, як результат, дає відповідь на питання про прийняття спадщини.
Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.
Виникнення у спадкоємця права на спадкування за законом залежить виключно від дій спадкоємців попередньої черги та, лише у разі відмови тих від спадщини, неприйняття ними спадщини або позбавлення права на спадщину, робить названу особу учасником спадкових правовідносин, які, як правило, базуються на родинних стосункам спадкодавця і спадкоємця.
При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.
Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріуса і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, якщо він подав нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини і той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.
Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення.
Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.
Аналогічний за змістом висновок зробив Верховний Суд у постанові від 03 лютого 2025 року у справі № 496/6349/22.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Отже, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд оцінює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавицею ОСОБА_2 постійно не проживав, а також у визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини (з 26 січня 2004 року по 26 липня 2004 року) не звертався до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини. 
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини
повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (постанови Верховного Суду від 11 липня 2022 року у справі № 650/48/20, від 27 квітня 2023 року у справі №750/13008/21, від 14 лютого 2024 року у справі № 754/3327/22).
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , посилаючись на пропуск цього строку із поважних причин. Зазначав, що у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки вважав, що у матері відсутнє майно, яке б він міг успадкувати. Про наявність такого майна, зокрема, права матері на земель ну частку (пай), він дізнався лише у лютому 2025 року, коли у Пеньківському старостинському окрузі отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). 
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Так, позивач ОСОБА_1 вказує, що строк на прийняття спадщини він пропустив через необізнаність про наявність спадкового майна. 
Однак, необізнаність спадкоємця про наявність спадкового майна не є тією обставиною, яка пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Тому вказану обставину суд визнає не поважною причиною пропуску позивачем строку на прийняття спадщини. 
При цьому, суд враховує подібні висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та інших, згідно яких суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_2 за законом як спадкоємець першої черги.
А тому, навіть у разі незнання про наявність спадкового майна, позивач, як спадкоємець за законом першої черги, повинен був вчинити активні дії для прийняття спадщини - подати заяву про прийняття спадщини у встановлений ЦК України строк.
Активні дії щодо прийняття спадщини ОСОБА_1 почав вчиняти після спливу шестимісячного строку, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою лише 28 лютого 2025 року, тобто через 21 рік після відкриття спадщини. 
Таким чином, позивач не навів та не обґрунтував поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які були б пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій по прийняттю спадщини у межах визначеного законом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. 
З огляду на викладене, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 264-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: с. Єлизаветівка Баштанського району Миколаївської області, 57376, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. К. Острозького,41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, 31100, код ЄДРПОУ 36027760.

Текст рішення складено 09 лютого 2026 року. 

Суддя: