Головуючий І інстанції: О.О. Кукоба

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 р. 	Справа № 440/4195/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025, по справі № 440/4195/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ України у Вінницькій області від 07.11.2024 №16415001609 щодо відмови у переведенні на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу";
- зобов`язати ГУПФ України у Вінницькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період строкової військової служби з 14.11.1978 по 17.11.1980;
- зобов`язати ГУПФ України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 з 31.10.2024 з призначеної пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" та виплатити недоотримані кошти.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 частково задоволено позов.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.11.2024 №16415001609.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період строкової військової служби з 14.11.1978 по 17.11.1980 та перевести ОСОБА_1 з 31.10.2024 з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу".
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору судом першої інстанції, зокрема апелянт вказав, що період проходження військової служби не може бути зарахований до стажу позивача на державній службі, оскільки наданий позивачем на підтвердження позовних вимог військовий квиток, не містить чіткого запису про період проходження строкової військової служби та окрім цього, Законом України «Про Державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII не передбачено зарахування військової служби до стажу державної служби.
На підставі п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
31.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії з переходом на інший вид пенсії, а саме за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
За принципом екстериторіальності зазначену заяву розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області та рішенням №28864/03-16 від 07.11.2024 відмовлено у переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно до Закону України «Про державну службу», оскільки стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, складає 9 років 0 місяців 5 днів.
Не погодившись із відмовою відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.11.2024 №16415001609 щодо відмови ОСОБА_1 у переході на пенсію за Законом України «Про державну службу» та наявності підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.10.2024 про перехід на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновків суду.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII).
Відповідно до п. 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII(далі Закон № 3723-XII), крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону№ 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому для жінок зазначений вік визначається ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та становить шістдесят років.
Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Новим Законом) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закон № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Попереднього Закону.
Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Нового Закону державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Нового Закону для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Попереднього Закону в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону№ 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинностіЗаконом України «Про державну службу» № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІлише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону№ 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІвік і страховий стаж.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 04.04.2018 у справі №822/524/18 та від 26.06.2018 у справі № 676/4235/17.
Судовим розглядом встановлено, що позивач з 27.04.2007 по 27.01.2020 працював на різних посадах у Шишацькій районній державній адміністрації Полтавської області, що підтверджується записами з трудової книжки серії НОМЕР_1 .
Отже, стаж державної роботи ОСОБА_1 складає 12 років 9 місяців 0 днів, а не 08 років 3 місяці 29 днів, як зазначає відповідач у спірному рішенні.
Відповідач відмовляючи в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» посилався на недостатність страхового стажу держслужбовця позивача, який повинен бути не менше ніж 20 років, зазначаючи, що страховий стаж позивача станом на 01.05.2016 складає 9 років 0 місяців 05 днів, не зараховуючи при цьому до стажу державної служби період проходження військової служби в Радянській армії з 14.11.1978 по 17.11.1980.
Таким чином, спірним у цій справі є питання зарахування до стажу державної служби позивача період його військової служби з 14.11.1978 по 17.11.1980.
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.
Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283(чинний до 01.05.2016, тобто в період роботи позивача на державній службі) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Таким чином, період військової служби позивача в лавах Радянської Армії з 14.11.1978 по 17.11.1980 (запис у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , військовий квиток серії № НОМЕР_2 ) підлягає зарахуванню до стажу державної служби позивача, в тому числі для призначення пенсії за віком на підставі статті 37 Закону № 3723-XII.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.11.2024 № 16415001609 про відмову позивачу у переводі з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» є протиправним та підлягає скасуванню та наявні підстави для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період строкової військової служби з 14.11.1978 по 17.11.1980 та перевести ОСОБА_1 з 31.10.2024 з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу".
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 1ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд вірно встановив фактичні обставини справи, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 по справі № 440/4195/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов   З.Г. Подобайло