Справа № 450/1835/25  Провадження № 3/450/82/26 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 січня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , 22.04.2025 року о 02 год. 36 хв. в с. Кам`янопіль, на вул. Старе Село, 1б, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі, у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудні бодікамери.
Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст.130 КУпАП.
28.11.2025 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Шмигуном В. О. подано на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі, відповідно до якого просить адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв?язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, мотивуючи таке тим, що що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 308187, складеного 22.04.2025 року о 04:58 год. за адресою: с. Кам`янопіль, вул. Старе Село, 1Б Львівського району, зазначено, що 22.04.2025 року о 02:36 год. ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Разом з тим, як зазначається у клопотанні, ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнає, оскільки фактично не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи. Зокрема, зазначається, що жоден з працівників поліції не зупиняв ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, у тому числі в стані сп`яніння. За поясненнями ОСОБА_1 , ще о 02:36 год. він заїхав на автозаправну станцію за вказаною адресою, припаркував автомобіль з метою відвідати туалет та придбати воду, однак через зачинені двері повернувся до свого автомобіля. З огляду на дію комендантської години, він вирішив не продовжувати рух та залишився перебувати у припаркованому транспортному засобі до ранку. У подальшому на територію АЗС прибув екіпаж УПО, а приблизно о 03:30 год. – екіпаж УПП у Львівській області. При цьому, як зазначається у клопотанні, на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що автомобіль ОСОБА_1 протягом тривалого часу перебував у припаркованому стані, а сам він не здійснював жодного руху транспортним засобом до моменту прибуття поліцейських. У клопотанні наголошується, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а також відсутні докази того, що він був зупинений працівниками поліції під час руху. Таким чином, відсутня одна з обов`язкових ознак об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, а саме – факт керування транспортним засобом. Також захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 фактично не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вказував працівникам поліції на необхідність спочатку довести сам факт його керування транспортним засобом та наявність законних підстав для проведення такого огляду. Водночас жодних порушень Правил дорожнього руху, які могли б бути підставою для зупинки транспортного засобу, зафіксовано не було. У клопотанні звертається увага на те, що у працівників поліції були відсутні законні підстави для застосування процедури огляду на стан сп`яніння та відсторонення від керування транспортним засобом, передбаченої ст.266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 на момент спілкування з поліцейськими не перебував у статусі водія. Крім того, зазначається про порушення інспектором вимог Інструкції МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зокрема щодо порядку оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП, адже фактичне відсторонення від керування, затримання чи блокування транспортного засобу не здійснювалося, документи не вилучалися, тимчасовий дозвіл не видавався, що прямо відображено у протоколі. Окремо зазначається, що посилання у протоколі на порушення п.2.5 ПДР України є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 не був водієм у розумінні Правил дорожнього руху та не мав обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Відтак, відсутній як об`єкт, так і об`єктивна сторона адміністративного правопорушення.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Шмигун В. О. у судове засідання з`явився, підтримав подане клопотання про закриття провадження у справі, відповідно до якого просить адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв?язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а також долучив до матеріалів справи копію рішення Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2025 року, відповідно до якого позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції
у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності – задоволено, постановлено скасувати постанову серія ЕНА №5014394 від 19.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУПАП, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП закрити.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, незважаючи на заперечення вини у клопотання захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення, яке суд оцінює критично, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи, а саме: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 308187 від 22.04.2025 року; 
рапортом інспектора роти № 3 батальйону № 1 взводу № 1 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Ігоря Буя від 24.04.2025 року, із якого вбачається, що під час несення служби 22.04.2025 року у складі екіпажу патрульної поліції № 612 ним було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 308187 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП. Разом з тим, у вказаному рапорті інспектор зазначає, що після складання протоколу ним було встановлено неправильність первинної правової кваліфікації адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим він вважає за необхідне змінити її на ч.2 ст.130 КУпАП, а сам рапорт просить долучити до матеріалів справи як доповнення до протоколу. Як убачається зі змісту рапорту, підставою для такої позиції стала обставина, що під час перевірки інформації у відомостях ІПНП на момент складання протоколу були відсутні дані щодо наявності судового рішення про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами. При цьому зазначено, що адміністративний матеріал ААД № 867175 відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.09.2024 року був повернутий на доопрацювання, у зв`язку з чим відповідні відомості не відображалися у доступних поліцейському базах даних. У рапорті також зазначається, що інспектор та його напарник неодноразово намагалися здійснити перевірку інформації через офіційний портал «Судова влада», однак з технічних причин (можливі збої у роботі порталу, перевантаження системи або нестабільне мережеве з`єднання) така перевірка не була здійснена належним чином. Після з`ясування факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, інспектор у рапорті зазначає, що ним як службовою особою було вжито необхідних заходів реагування відповідно до вимог чинного законодавства, а саме – запрошено ОСОБА_1 у встановленому законом порядку до приміщення УПП у Львівській області ДПП для проведення відповідного розгляду. Крім того, у рапорті окремо вказано, що дії поліцейських були вчинені з метою недопущення уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, у тому числі у межах розгляду справи, пов`язаної з ч.4 ст.126 КУпАП;
рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП сержанта поліції Степана Вови, згідно якого 22.04.2025 року, під час несення служби у складі екіпажу патрульної поліції спільно з іншим інспектором, від чергового було отримано повідомлення № 02.28.5976 про те, що на території автозаправної станції, розташованої за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Кам`янопіль, вул. Старе Село, 1Б, перебуває автомобіль SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого, за попередньою інформацією, може перебувати у стані алкогольного сп`яніння, після прибуття екіпажу на місце події було виявлено вказаний транспортний засіб, який тривалий час знаходився припаркованим на території автозаправної станції. У подальшому поліцейськими було встановлено особу водія – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У рапорті зазначено, що під час безпосереднього спілкування з ОСОБА_1 поліцейський нібито виявив ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та нечітку мову. У зв`язку з цим, за твердженням автора рапорту, водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager», так і в умовах медичного закладу, однак останній від проходження огляду відмовився. Крім того, у рапорті вказано, що під час перевірки документів та відомостей в інформаційних базах поліцейськими було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування відповідно до рішення суду. У зв`язку з наведеними обставинами, як зазначено у рапорті, відносно ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.4 ст.126 КУпАП, а також оформлено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 308187 та винесено постанову серії ЕНА № 4553504 за ч.1 ст.126 КУпАП. Складені матеріали, за твердженням поліцейського, було направлено на подальший розгляд до суду. Також у рапорті зазначено номери нагрудних відеореєстраторів поліцейських, а саме № 474549 та № 474559, якими фіксувалися відповідні події;
довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Христини Попович, із якого вбачається, що інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 26.03.2025 року Пустомитівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за скоєння 06.02.2025 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;
реєстраційною карткою ТЗ, відповідно до якої транспортний засіб марки SCODA FABIA д.н.з. НОМЕР_2 знаходиться у власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.04.2025 року, згідно якого останній відмовився від огляду у медзакладі та на місці зупинки;
письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.04.2025 року, згідно яких останній вказав, що було отримано сигнал тривога від оператора пульта за адресою: с. Кам`янопіль, вул. Старе Село, 1Б, за вказаною адресою звернувся касир АЗС «SHELL» - ОСОБА_3 , яка вказала на невідому особу, яка знаходилась на території даної АЗС, яка поводилась неадекватно, під час спілкування з останньою від нього було чутно запах алкоголю, на місце події було викликано екіпаж патрульної поліції; 
постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4553504 від 22.04.2025 року;
відеозаписом.
Щодо покликання сторони захисту на рішення Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2025 року, відповідно до якого позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про
притягнення до адміністративної відповідальності – задоволено, постановлено скасувати постанову серія ЕНА №5014394 від 19.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУПАП, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП закрито, то вважаю за необхідне зазначити, що як встановлено із мотивувальної частини такого підставою для його ухвалення стало те, що відносно ОСОБА_1 за одну й ту саму подію, яка мала місце 22.04.2025 року о 02 год. 36 хв. у с. Кам`янопіль, вул. Старе Село, 1Б, було винесено дві постанови: постанову серії ЕНА №4553504 від 22.04.2025 року за ч.1 ст.126 КУпАП, та постанову серії ЕНА №5014394 від 19.06.2025 року за ч.4 ст.126 КУпАП, що, як встановлено судом, свідчило про подвійне притягнення особи до адміністративної відповідальності за одні й ті самі дії, у зв`язку з чим постанова за ч.4 ст.126 КУпАП була скасована, а провадження у відповідній справі — закрито. 
Крім того, сам по собі факт скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП не містить оцінки факту керування транспортним засобом, оскільки підставою для скасування постанови було виключно встановлення процесуального порушення, пов`язаного з притягненням особи до відповідальності за ст.126 КУпАП та жодним чином не спростовує встановлені у даній справі обставини, а також не нівелює наявність у матеріалах справи належних і допустимих доказів, які підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, повторно протягом року.
Суд критично оцінює пояснення сторони захисту про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, з огляду на таке.
Доводи про те, що вина ОСОБА_1 не доводиться жодними належними доказами та допустимими доказами до уваги судом не беруться, оскільки суд вважає, що сукупність зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
У відповідності з п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВСУ №1376 від 06.11.2015 вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.
Під час розгляду справи, судом не встановлено порушень чинного законодавства при оформленні матеріалів та складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до роз`яснень ВСУ, викладених у абз. 3 і 4 п. 27 постанови Пленуму від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із послідуючими змінами), керування т/з необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа т/з, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала т/з. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з вимогами ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» від 24.11.2015 № 14/1, кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, вказаними актами передбачено також порядок її використання.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Суд звертає увагу сторони захисту, що чинним законодавством не покладено на орган поліції обов`язку зафіксувати за допомогою відеозапису факт зупинки транспортного засобу, адже події, за яких водій керує транспортним засобом в стані сп`яніння можуть бути різними. 
Необхідно зазначити про те, що сторона захисту не оспорює дійсність даних зафіксовані на відеозаписі.
Відеозапис з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 та з достатньою повнотою підтверджує факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Право працівників поліції застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння передбачене ч. 2 ст. 266 КУпАП.
Крім цього, наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис містить відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 , правопорушення, а саме його відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.
Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пунктів 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Тому враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.
У відповідності до абзацу 4 п. 28 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року (із змінами і доповненнями від 19.12.2008 року №18) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Однак, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 308187 від 22.4.2025 року, у графі належність транспортного засобу SCODA FABIA д.н.з. НОМЕР_2 , зазначено ОСОБА_1 . 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повторно протягом року, керуючи автомобілем, який належить йому, однак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки зазначений вид стягнення є співмірним вчиненому правопорушенню, відповідає цілям адміністративної відповідальності та буде достатнім для виправлення правопорушника і запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, суддя,- 
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 665,60 гривень судового збору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя	І.  І.  Мельничук