Заводський районний суд м. Запоріжжя 
Справа № 332/4553/24
Провадження №: 2/332/64/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі судового засідання - Петракей Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича до ОСОБА_2 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав.
Позов мотивовано тим, що 07.07.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Під час спільного проживання у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 20.12.2018 рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_2 ». Після розірвання шлюбу спільна дитина залишився проживати з батьком - позивачем, а відповідачка періодично виїжджала працювати за кордон, а з лютого 2022 року виїхала до Ірландії на постійне місце проживання. Позивач повністю займається вихованням сина, відповідачка разом з сином не проживає, не спілкується з ним, не цікавиться його життям. Відповідачка вже більше двох років взагалі не бере участь у вихованні сина, не забезпечує його матеріально, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, ніяким чином не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 04.07.2024, виданого відділом по Дніпровському району служби ( управління) у справах дітей ЗМР, син, ОСОБА_3 , проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , для проживання, виховання та розвитку дитини створені належні умови.
Таким чином, оскільки відповідачка не виконує своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, не піклується про стан здоров`я, моральне, фізичне, психічне виховання, а також про духовний розвиток дитини, не цікавиться матеріально-побутовим забезпеченням дитини, позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2025 замінено неналежну третю особу - Відділ по Дніпровському району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради на належну третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування. Витребувано у Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району як органу опіки та піклування висновок про доцільність або недоцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2025 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду, викликано свідків.
Позивач у судове засідання не з`явився. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлена вчасно та належним чином. Відзив на позов не надала, заяв та клопотань до суду не надходило.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог по справі.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив суду, що він згоден з тим, щоб його матір позбавили батьківських прав, оскільки остання ще до початку війни часто залишала його проживати з бабусею та батьком, а сама виїжджала за кордон. Після початку війни вона відмовлялася брати його з собою, але він вмовив матір і вона його забрала. Через деякий час матір знайшла нового партнера і знову почалися сварки, у зв`язку з чим відправила його назад в Україну до бабусі. Наразі він живе з бабусею та батьком, вони про нього піклуються. Матір не цікавиться його життям взагалі з 2023 року, не допомагає матеріально, подарунків не надсилає.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив, що він є рідним братом позивача, часто буває у нього вдома. Йому відомо, що відповідачка ще до початку війни часто виїжджала за кордон та залишала ОСОБА_3 разом з бабусею та батьком. Після повернення ОСОБА_3 у 2023 році додому, зі слів ОСОБА_3 , матір з ним зовсім не спілкується. Іллю ніхто не налаштовує проти матері.
Вислухавши учасників справи та свідків, дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.06.2009, серія НОМЕР_1 ( а.с. 14).
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2018, шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвано ( а.с. 25).
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_2 », що підтверджується паспортом громадянки України від 25.08.2020 № НОМЕР_2 ( а.с. 11).
Відповідно до довідки Запорізького академічного ліцею №46 ЗМР від 03.07.2024 №311, ОСОБА_2 , матір учня 9-В класу ОСОБА_3 , жодного разу не відвідувала батьківські збори, не цікавилась навчанням дитини та її поведінкою у ліцеї, з класним керівником у 2023-2024 навчальних роках не спілкувалась ( а.с. 26).
Згідно інформаційної довідки КНП «ЦПМСД №2» ЗМР від 09.07.2024 №833/01-07 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на обліку у підприємстві, має укладену декларацію з лікарем-педіатром Кокоркіною Г.В . ОСОБА_3 перебуває на обліку у ортопеда-травматолога. Впродовж 2023-2024 років матір дитини, ОСОБА_2 , до лікаря-педіатра підприємства з сином жодного разу не зверталась, здоров`ям ОСОБА_3 не цікавилась ( а.с. 27).
Відповідно до Акту обстеження умов проживання, складеному комісією у складі: головних спеціалістів відділу по Дніпровському району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 04.07.2024, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним в квартирі проживають: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( дідусь), ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( бабуся) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( батько). Для проживання дитини її розвитку створені належні умови. Зі слів ОСОБА_1 мати неповнолітньої дитини з початку війни виїхала за кордон та повертатися не збирається ( а.с. 30).
Згідно Висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування від 09.07.2025 №17.01./01-27/545, « беручи до уваги, що гр.. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітнього сина, права та інтереси якого повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважати за доцільне позбавлення батьківських прав гр.. ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 123-140).
Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , пояснила, що вона не спілкується з матір`ю з 2021 року, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав.
Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За роз`ясненнями, наданими у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування та відмови відповідачки від виконання своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Питання про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено, тому судом не вирішується.
На підставі викладеного та керуючись ст. 164, 166, 180-182 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича до ОСОБА_2 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст заочного рішення виготовлено 26.01.2026.

Суддя     Н.В. Марченко