ЄУН справи: 336/6116/25>
Номер провадження: 1-кп/336/630/2026
ВИРОК
Іменем України
05 січня 2026 року       м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Запоріжжя, громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_3 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 , раніше судимого:
- 24.02.2009 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки;
- 31.05.2010 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 
- 03.02.2011 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст..70 ч. 4 ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі (звільнився умовно-достроково 29.12.2012 року);
- 05.07.2013 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 21.08.2013 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 19.12.2013 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 70 ч.ч. 1, 4 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна (звільнився умовно-достроково 07.10.2016 року, не відбутий строк покарання 1 рік, 1 місяць 3 дні);
- вироком Запорізького апеляційного суду від 17.02.2020 року за ст. 190 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 05.10.2022 Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ст. 395 КК України до покарання у вигляді 3 місяців арешту,-
- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2023 року за ст. 15 ч. 2 ст. 186 ч. 4 КК України з застосування ст. 71 КК України до 7 років 1 дня позбавлення волі;
- вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2024 року за ст. 185 ч. 4 КК України з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 7 років 1 дня позбавлення волі (ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2024 року умовно-достроково звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 5 років 4 місяці 14 днів, для подальшого проходження ним військової служби за контрактом);
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
19 травня 2025 року приблизно о 09.28 годині, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , який діяв також повторно, в умовах воєнного стану, з корисливим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 та пройшли на територію домоволодіння через незачинену хвіртку. Увійшовши до будинку, реалізуючи умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , відкрито заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме мобільним телефоном Xiaomi Mi MDG2 4/32 Гб в корпусі синього кольору вартістю 833 гривні, в якому була сім-карта оператора мобільного зв`язку Київстар з номер НОМЕР_3 , мобільним телефоном Xiaomi Redmi A6 2/16 в корпусі чорного кольору вартістю 933 гривень, в якому була сім-карта оператора мобільного зв`язку Київстар з номер НОМЕР_4 , грошовими коштами в сумі 1000 гривень, ножем Hibben knives custom design GH2029SS 440 stainless China вартістю 747,6 гривень, ножем Grand Way 8068 EWP 440C steel вартістю 556,66 гривень, ноутбуком Lenovo ThinkPad L570 вартістю 7400 гривень, загальною вартістю 11470,26 гривень, після чого покинули територію домоволодіння, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачені вину у скоєнні злочину не визнали.
Щодо обставин подій ОСОБА_5 пояснив, що родичі потерпілого ОСОБА_10 займались продажем алкоголю, до будинку АДРЕСА_4 він приходив раніше, щоб придбати горілку, хвіртка до будинку не зачинялась. Згодом продажем алкоголю зайнявся ОСОБА_10 19.05.2025 року зранку близько 07.00 години ОСОБА_5 прийшов до будинку АДРЕСА_4 , щоб придбати пляшку горілки. Пройшовши через хвіртку та потрапивши до будинку, який не був зачинений, він побачив потерпілого та пояснив, що хоче придбати пляшку горілки, яка коштувала 50 гривень. У них виник конфлікт, оскільки потерпілий вказав, що він ОСОБА_5 не знає та вдарив обвинуваченого кулаком в обличчя. У відповідь ОСОБА_5 також вдарив потерпілого кулаком в область щелепи, від чого той впав та втратив свідомість. ОСОБА_5 зайшов до іншої кімнати, в якій були відкриті банки напою Рево, а також був самогон. В цей момент потерпілий прийшов до тями, вибачився перед ОСОБА_5 та сказав, що 100 мл горілки той може випити безкоштовно, а також ОСОБА_5 купив 0,5 л самогону. Для розрахунку ОСОБА_5 дав ОСОБА_10 500 гривень, на що ОСОБА_10 вказав, що зараз не має решти та запропонував приїхати пізніше. Далі ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_6 , якому розповів про вищевказані обставини, на що ОСОБА_6 запропонував поїхати та забрати решту. Коли вони зайшли до будівлі, де був потерпілий, то ОСОБА_5 спитав, де його гроші, однак, потерпілий відмовився віддавати решту. ОСОБА_5 з будинку вийшов, а ОСОБА_6 лишався, а коли вийшов, то передав ОСОБА_5 сумку та ноутбук. Зазначені сумку та ноутбук ОСОБА_5 віддав сусіду ОСОБА_10 . Коли вони сіли в машину таксі, то ОСОБА_6 вказав, що у нього ще два телефони, які запропонував здати до ломбарду. При цьому телефони вони поділили, ОСОБА_5 забрав собі цілий, а ОСОБА_6 з розбитим екраном. Також ОСОБА_6 в машині ОСОБА_5 передав три ножа, які той взяв, щоб оглянути. Телефон потерпілого ОСОБА_5 взяв, щоб спонукати потерпілого повернути борг у 450 гривень. При цьому ударів потерпілому в той момент ніхто не наносив, ОСОБА_5 вдарив потерпілого лише раз зранку того дня.
Обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що з ОСОБА_5 він давно знайомий, товаришують, але на момент подій давно не бачились. 19.05.2025 року вранці він зустрів ОСОБА_5 на ринку, де вони спілкувались, а потім вирішили поїхати до ОСОБА_5 . Дорогою вони заїхали до потерпілого, увійшли через хвіртку до подвір`я, після чого підійшли до тимчасової будівлі. ОСОБА_5 постукав, потерпілий відкрив та спитав: «Ти знову приїхав?». Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 увійшли в приміщення, де у ОСОБА_5 та ОСОБА_10 почався конфлікт щодо грошей. Вони не бились, але ОСОБА_6 їх відштовхнув один від одного. ОСОБА_5 питав у ОСОБА_10 , де його борг, на шо потерпілий сказав, що там на столі лежить. ОСОБА_5 пішов до кімнати, а після цього обвинувачені вийшли з будинку, при цьому ОСОБА_5 узяв ноутбук. Потім вибіг потерпілий, який кричав: «Допоможіть, грабують!». Коли вони вийшли на вулицю, то там були потерпілий та ще один чоловік, який запитав, що то за речі, на що ОСОБА_5 віддав чоловіку ноутбук. Далі вони на таксі поїхали, під час поїздки ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 один з телефонів, а також пояснив, що вранці був у потерпілого, дав йому 500 гривень та випив 50 мл горілки, а решту потерпілий не повернув. Приблизно за 5 хвилин автомобіль зупинився та до них під`їхали поліцейські. ОСОБА_6 вказував, що будь-яких домовленостей із ОСОБА_5 щодо викрадення речей потерпілого чи нападу на нього у них не було.
Потерпілий ОСОБА_10 в судові засідання не з`являвся, не зважаючи на численні виклики, за наявними у матеріалах справи документами з червня 2025 року самовільно залишив військову службу та переховується, місце його перебування невідоме, що підтвердив прокурор в судовому засіданні. Прокурор на допиті потерпілого не наполягав, враховуючи відсутність можливості встановити його місце перебування.
Судом за клопотанням сторін кримінального провадження допитані свідки досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює заступником командира УПП в Запорізькій області. Під час несення служби отримали повідомлення про грабіж на вул. Волоколамській (вул. Івана Виговського). Коли прибули на місце події в ході спілкування з`ясували, що один з нападників це ОСОБА_5 , після чого поїхали за місцем проживання обвинуваченого. Коли побачили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , то спитали, де телефони потерпілого, нащо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кожен добровільно виклали по одному телефону, а у ОСОБА_5 в ході поверхневого огляду також були знайдені ножі.
Свідок ОСОБА_12 повідомив, що працює інспектором УПП в Запорізькій області, ОСОБА_5 особисто знає, оскільки раніше оформлював щодо нього адміністративні матеріали. 19.05.2025 року о 09.32 годині вони отримали виклик з приводу грабежу, приїхали на АДРЕСА_4 . В ході розмови із заявницею у свідка виникло припущення, що одним з підозрюваних є ОСОБА_5 , після чого він показав заявниці фотографію ОСОБА_5 та свідок його впізнала. Коли вони знайшли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , то у них були вилучені телефони, по одному у кожного. Також у ОСОБА_5 при собі було три ножа.
Свідок ОСОБА_13 показав, що працював у службі таксі. Того дня отримав замовлення з перевезення пасажирів з Шевченківського району міста. В автомобіль сіли обвинувачені, які вказали, що дорогою потрібно заїхати ще в одне місце. Коли вони під`їхали до приватного будинку, то обвинувачені вийшли та зайшли до подвір`я через хвіртку. За декілька хвилин з будинку вибіг чоловік, почав кричати, що грабують, та побіг до сусідів. Потім вийшли обвинувачені, в руках у ОСОБА_5 був ноутбук, який у нього забрав сусід. Також у обвинувачених була сумка та пакет. Далі вони поїхали з місця події та попрямували до ломбарду, зі слів обвинувачених свідок зрозумів, що вони забрали два телефона, при цьому у кожного з них було по одному телефону. Потім вони поїхали у зворотному напрямку, де вже після зупинки одразу під`їхав автомобіль з патрульними поліцейськими.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що мешкає у сусідньому із потерпілим будинку. Того дня до нього підбіг сусід ОСОБА_10 , пояснив, що до нього увірвались невідомі, побили його, погрожували ножем, а також казав, що забрали гроші. ОСОБА_14 пішов разом із ОСОБА_10 до його будинку та побачив, яка звідти виходять двоє людей. У одного в руках був ноутбук, також якась сумка. Ноутбук чоловік віддав свідку, після чого вони поїхали в таксі.
Свідок ОСОБА_15 показала, що в той день приблизно о 09 годині ранку вона перебувала у дворі свого будинку, аж раптом почула крики та побачила сусіда ОСОБА_10 , який вибіг з тимчасової будівлі. Він кричав, що його побили та грабують. Свідок вийшла з двору та викликала поліцію, до ОСОБА_10 підійшов ОСОБА_14 , забрав у одного з обвинувачених - ОСОБА_5 ноутбук, після чого обоє обвинувачених поїхали з місця в таксі. Інших речей, окрім ноутбука та пакета, свідок у обвинувачених не бачила. Коли приїхали працівники поліції, свідок повідомила їх, що раніше бачила одного з обвинувачених - ОСОБА_5 .
Згідно із відеозаписом з камер відеоспостереження, які надані ОСОБА_15 , відеозапис розпочинається 19.05.2025 року о 09.23.35 годин. 0 09.27.17 навпроти будинку № 33 по вул. Івана Виговського зупиняється автомобіль Кіа Сід, з переднього пасажирського місця, а також з задніх дверей виходять двоє людей, які прямують до будинку АДРЕСА_4 , заходять на подвір`я (обвинувачені ОСОБА_16 ). О 09.29 з двору будинку вибігає чоловік, який кричить «Помогите!» (мовою оригіналу). До потерпілого підходить ще один чоловік (свідок ОСОБА_14 ), вони прямують до будинку та входять на подвір`я. О 09.30.06 годині з подвір`я будинку виходить чоловік, за кілька секунд ще один, вони прямують до автомобілю. О 09.30.55 годині з подвір`я будинку виходять ще двоє чоловіків. О 09.31.05 годині з сусіднього будинку виходить свідок ОСОБА_15 , яка прямує до будинку № 33, питаючи «Что такое?» (мовою оригіналу). Потім двоє чоловіків сідають в автомобілю Кіа Сід та машина від`їжджає.
Відеозаписом з бодікамер працівників патрульної поліції, що прибули за викликом ОСОБА_15 , зафіксовано, як працівники поліції прибувають до будинку АДРЕСА_4 , де перебувають потерпілий ОСОБА_10 , свідок ОСОБА_15 , інші люди. ОСОБА_10 на запитання працівників поліції вказує, що вкрали два телефони, ноутбук. Потім вказує, що перший раз зранку зайшов з ножем, а вдруге під`їхали вже вдвох. Потім з пояснень сусідів працівники поліції дізнаються, хто саме причетний до скоєння викрадення майна, після чого прямують вулицями за адресою проживання ОСОБА_5 . За кілька хвилин вони знаходять автомобіль-таксі, з якого виходять ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . На запитання працівника поліції, де телефони, ОСОБА_5 каже: «Віддаємо», після чого звертається до ОСОБА_17 з запитанням: «Другий де?». Один з телефонів вилучають у ОСОБА_5 , інший у ОСОБА_6 . У ОСОБА_5 також вилучають три ножа.
19.05.2025 року в ході огляду місця події слідчим були оглянуті та вилучені два телефони та три ножі.
21.05.2025 року вилучені мобільні телефони були оглянуті слідчим за участі потерпілого ОСОБА_10 , який вказав, що ножі Hibben knives custom design та Grand Way 8068 EWP 440C Steel належать йому, а ніж Grand Way 14096 420 C Steel був в руках ОСОБА_5 . Також потерпілий вказував, що сумка та гаманець також належать йому.
В ході огляду місця події 19.05.2025 року, проведеного з дозволу та за участі ОСОБА_10 , оглянуто домоволодіння АДРЕСА_4 , вилучені гаманець, ноутбук та сумка з ременем. В ході огляду місця події потерпілий вказував, що того дня він лежав відпочивав, коли почув, як хтось намагається потрапити до приміщення. Коли він відкрив двері, його одразу вдарили в обличчя, від чого він впав, а коли встав, то його штовхнули, після чого до приміщення зайшли двоє чоловіків. Перший з них знову замахнувся та сказав іншому: «Делай ветер». Другий чоловік дістав ніж. Потім другий чоловік пішов до іншої кімнати, виніс ноутбук, два телефони, два ножі, сумку з документами та гроші в сумі 1000 гривень.
При затриманні ОСОБА_5 19.05.2025 року у останнього вилучені, зокрема, мобільний телефон, особисті речі, банківські картки, грошові кошти, документи інших осіб, тощо. Також вилучені одяг, кепку та взуття.
При затриманні ОСОБА_6 19.05.2025 року у останнього вилучені одяг та взуття.
Згідно із висновком щодо результатів медичного огляду від 19.05.2025 року станом на 18.15 годину 19.05.2025 року ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
В ході слідчого експерименту із свідком ОСОБА_14 26.06.2025 року останній пояснив, що приблизно о 09.30 годині 19.05.2025 року свідок виїжджав з території свого двору. В цей момент вибіг сусід ОСОБА_18 , який закричав «Помогите, грабят, бьют, забирают вещи» (мовою оригіналу). На запитання ОСОБА_14 . ОСОБА_10 пояснив, що двоє зайшли у будинок, вдарили його та забирають речі. Свідок підійшов до двору будинку АДРЕСА_4 , звідки вийшли двоє чоловіків. В одного на лівому плечі висіла сумка, а в правій руці був ноутбук, на які ОСОБА_10 вказав, що ці речі належать йому. ОСОБА_14 ці речі забрав (сумку та ноутбук). Чоловіки сіли в автомобіль та поїхали. Зі слів ОСОБА_10 у чоловіків ще мають бути два телефони. Також ОСОБА_10 вказував свідку, що ще вранці приходили, ножем погрожували та вдарили.
В ході слідчого експерименту 27.06.2025 року з потерпілим ОСОБА_10 потерпілий повідомив, що 19.05.2025 року перебував у тимчасовій будівлі на території домоволодіння, коли почув, як хтось ломиться у двері, які були зачинені на засувку. Потерпілий відкрив двері та одразу отримав удар в обличчя. Потім до приміщення зайшло двоє людей, один з них дістав ніж та став ним погрожувати, а другий пішов до іншої кімнати. Скориставшись тим, що один з чоловіків відволікся, потерпілий вибіг на вулицю, там побачив сусіда, що виганяв машину. Потерпілий почав кричати: Помогите, грабят!». Коли підійшов сусід ОСОБА_19 , двоє чоловіків вийшли з будинку, один з них тримав ноутбук та сумку. Сусід вихопив в одного з чоловіків ноутбук та сумку, після чого чоловіки сіли в автомобіль та поїхали. Далі приїхали працівники поліції. З будинку пропали два телефони та гроші в сумі приблизно 1000 гривень, а також два ножа.
В ході впізнання за фотознімками 19.05.2025 року потерпілий ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження та причетна до викрадення речей, а на ОСОБА_5 як на особу, яка тримала ніж.
В ході впізнання за фотознімками 19.05.2025 року свідок ОСОБА_14 вказав на ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як на осіб, які 19.05.2025 року приблизно о 09.30 годині виходили з двору будинку АДРЕСА_4 .
Також 19.05.2025 року слідчим оглянуто фотознімок, на якому зображено автомобіль Кіа Сід, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який знаходився в телефоні свідка ОСОБА_14 .
В ході впізнання за фотознімками 19.05.2025 року свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як чоловіків, яких він 19.05.2025 року відвозив, після чого останніх було затримано.
Згідно з висновком експерта № 951п від 19.05.2025 року у ОСОБА_10 були виявлені синець та садна в ділянці правого ліктьового суглобу, внутрішньо-шкірні крововиливи в ділянці шиї ліворуч, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, утворились від не менш ніж двох травматичних впливів тупих предметів.
З висновків експерта № СЕ-19/108-25/12351-ТВ від 17.06.2025 року, № СЕ-19/108-25-602-ТВ/ПФ від 18.06.2025 року, № СЕ-19/108-25/12356-ТВ від 12.06.2025 року, № СЕ-19/108-25/12372-ТВ від 12.06.2025 року, № СЕ-19/108-25/12362-ТВ від 17.06.2025 року вбачається, що станом на 19.05.2025 року ринкова вартість:
ножа Grand Way 8068 EWP 440C Steel складає 556,66 гривень,
ножа Hibben knives custom design в комплекті із чохлом може складати 747,6 гривень,
мобільного телефону Xiaomi Redmi 6A 2/16 Gb складає 933 гривні,
мобільного телефону Xiaomi Mi A1 MDG2 4/32 Gb може складати 833 гривні,
ноутбука Lenovo ThinkPad L570 складає 7400 гривень.
Згідно із висновком експерта № 19/108-25/104-ХЗ/ПФ від 12.06.2025 року вилучений у ОСОБА_5 та належний йому ніж до холодної зброї не відноситься, є однопредметним складаним ножем, виготовленим промисловим способом.
При вирішенні питання щодо допустимості доказів, доведеності вини в інкримінованому злочині та кваліфікації дій, суд виходить з наступного.
Посилання захисника на те, що наданий свідком ОСОБА_15 відеозапис є недопустимим доказом, оскільки не був вилучений за постановою прокурора, суд оцінює критично, адже у відповідності до положень ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
З досліджених судом доказів, зокрема із заяви ОСОБА_15 та її показань в судовому засіданні, вбачається, що відеозапис з камер відеоспостереження її будинку свідок надала слідчому добровільно та самостійно, будь-яких порушень прав та свобод при цьому допущено не було.
Належність та допустимість інших доказів сторонами не оспорювались.
Сторона захисту стверджувала, що у будинку потерпілого ОСОБА_10 здійснювався нелегальний продаж алкогольних напоїв, про що свідчить обстановка домоволодіння, тому будинок був відкритий та вхід нічим не обмежувався. Вранці того дня між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виник конфлікт, а пізніше того ж дня, коли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до потерпілого, вони не мали мети заволодіти майном останнього, ОСОБА_5 хотів отримати у потерпілого решту коштів, а ОСОБА_6 йому допомагав. Відтак захисники вказували, що обвинувачені нападу на потерпілого не вчиняли, тілесних ушкоджень йому не завдавали, а вчинили дії, направлені на повернення коштів ОСОБА_5 , які йому заборгував ОСОБА_10 , тож їх дії є самоправством та обвинувачених належить виправдати у скоєнні інкримінованого розбою.
Вирішуючи питання кваліфікації дій обвинувачених, суд керується наступним.
Статтею 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Статті 370, 373 КПК України вказують, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Дії обвинувачених стороною обвинувачення кваліфіковані за ст. 187 ч. 4 КК України як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.
Обов`язковою ознакою розбою в даному випадку є погроза застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.
По даній справі сторона обвинувачення стверджувала, що ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_10 ножем.
Сторона захисту вказувала, що погроза ножем належними та допустимими доказами доведена не була, адже потерпілий судом допитаний не був, а його пояснення в ході досудового слідства були суперечливі.
Статтею 95 ч. 4 КПК України визначено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.
Потерпілий ОСОБА_10 не був допитаний судом, адже в судові засідання не з`являвся, з червня 2025 року вважається таким, що самовільно залишив військову частину, прокурор вказував, що місце його перебування невідоме.
Обвинувачені у свою чергу стверджували, що жоден з них ножем ОСОБА_10 не погрожував, насильства до нього не застосовував.
Суд погоджується також і з твердженнями сторони захисту, що показання потерпілого з цього приводу, які він надавав під час досудового розслідування, є суперечливими.
Так, з показань свідка ОСОБА_14 , які він надав під час судового слідства, вбачається, що потерпілий вказував, що йому погрожували ножем. Водночас під час слідчого експерименту ОСОБА_14 вказував, що ОСОБА_10 , коли вибіг з подвір`я, стверджував, що ще вранці приходили, ножем погрожували та вдарили.
Факт того, що до подій, які інкримінуються обвинуваченим, ОСОБА_5 приходив до ОСОБА_10 та між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 наніс ОСОБА_10 удар, від якого останній впав та втратив свідомість, обвинуваченим ОСОБА_20 не оспорювався.
При цьому сам потерпілий ОСОБА_10 під час проведення огляду місця події, вказував, що один з чоловіків дістав ніж, водночас потерпілий не стверджував, що цим ножем йому погрожували (наприклад, замахуючись чи роблячи рухи ножем в бік потерпілого) або висловлювали вербальні погрози застосування цього ножа з метою спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, або просто демонстрували. Про погрози ножем без конкретизації дій, якими це супроводжувалось, потерпілий вказав лише під час проведення слідчого експерименту 27.06.2025 року.
Отже наданими суду та дослідженими доказами не спростовані твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 19.05.2025 року о 09.30 годині не спричиняли потерпілому тілесних ушкоджень та не застосовували погроз ножем.
При цьому суд звертає увагу, що опис механізму нанесення ударів ОСОБА_6 . ОСОБА_10 , зазначений в обвинувальному акті, а саме, що ОСОБА_6 наніс потерпілому удар кулаком в область обличчя, а потім продовжив наносити удари в область обличчя та тулуба потерпілого, суперечить висновку судово-медичної експертизи, під час якої у потерпілого було виявлено ушкодження у виді синця та садна в ділянці правого ліктьового суглобу, внутрішньо-шкірні крововиливи в ділянці шиї ліворуч.
При цьому виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитись і в результаті конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_20 раніше того ж дня.
Статтею 187 ч. 4 КК України передбачено відповідальність за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій).
Натомість, враховуючи попередні висновки суду щодо недоведеності факту завдання потерпілому тілесних ушкоджень або застосування погрози насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, суд не вбачає підстав для кваліфікації дій обвинувачених як розбою.
Водночас, суд не погоджується і з твердженнями сторони захисту про те, що дій обвинувачених належало б кваліфікувати за ст. 356 КК України як самоуправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
Так, дослідженими судом доказами, зокрема, показаннями обвинувачених свідків, протоколами затримання осіб, підтверджено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 самовільно та всупереч волі потерпілого відкрито заволоділи майном останнього, а саме ноутбуком, двома телефонами, двома ножами та грошовими коштами, отримавши первісну можливість розпорядитись викраденим майном на свій власний розсуд. При цьому той факт, що ноутбук та сумку ОСОБА_5 віддав свідку ОСОБА_21 , не свідчить про незакінченість такого заволодіння, адже це відбулось з власної волі самого ОСОБА_5 . При цьому телефони та ножі обвинувачені залишили собі, намагаючись телефони в подальшому продати, звернувши отримані кошти на свою користь.
Вартість викраденого майна очевидно для обвинувачених значною мірою перевищувала розмір боргу ОСОБА_10 перед ОСОБА_5 у 450 гривень, що свідчить про те, що дії обвинувачених були спрямовані саме на заволодіння цінним майном потерпілого, яке вони знайшли за час перебування в будинку, та звернення його на свою користь, а не про намагання повернути такий борг.
Також, на переконання суду, вчиняючи такі дії, обвинувачені діяли за попередньою змовою, про що свідчить те, що вони після викрадення майна телефони потерпілого розподілили між собою, що підтверджено показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а також відеозаписом з бодікамер працівників патрульної поліції.
Також, на переконання суду, доведеним є і факт протиправного проникнення до житла потерпілого, адже, хоча доступ до самого домоволодіння і не був фактично обмежений, адже хвіртка була відкрита, водночас саме приміщення будівлі, де перебував ОСОБА_10 було зачинене, а обвинувачені проникли до цього приміщення без згоди потерпілого та без його запрошення.
Твердження обвинувачених, кожен з яких намагався перекласти вину на іншого, суд оцінює критично як намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Указом Президента України № 64/2022 в Україні оголошено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та існував станом на 19.05.2025 року, адже Указом № 235/2025 від 15.04.2025 року був продовжений на 90 діб з 09.05.2025 року.
Підсумовуючи викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, відкрито заволоділи майном потерпілого, тож суд кваліфікує дії ОСОБА_5 як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненеий за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, за ст. 186 ч. 4 КК України, а дії ОСОБА_6 як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, за ст. 186 ч. 4 КК України.
Обставиною, що обтяжує покарання, відносно обох обвинувачених є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Перебування обох обвинувачених у стані алкогольного сп`яніння підтверджується їх показаннями, які вказують, що ОСОБА_5 зранку 19.05.2025 року вживав алкоголь, потім вони вживали його разом із ОСОБА_6 , а щодо ОСОБА_5 додатково також і висновком щодо результатів медичного огляду від 19.05.2025 року, який свідчить, що станом на 18.15 годину 19.05.2025 року ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, які б пом`якшували покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує відомості, які характеризують обвинувачених.
Так, ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, та, хоча і є військовослужбовцем за мобілізацією, але фактично, будучи призначеним на посаду 02.05.2025 року, вже 09.05.2025 року самовільно залишив військову частину, що слідує з акту службового розслідування (наразі відомості про наявність кримінального провадження відсутні), при цьому за місцем служби характеризується негативно як такий, що до своїх службових обов`язків ставиться завжди безвідповідально, не дотримується правил військової поведінки, не відповідає займаній посаді.
ОСОБА_6 , раніше багаторазово судимий, переважно за злочини проти власності, скоїв новий злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є військовослужбовцем за контрактом, за місцем служби характеризується посередньо, під час проходження військової служби отримав поранення, але з 26.03.2025 року вважається таким, що самовільно залишив військову частину (відомості про наявність або відсутність кримінального провадження відсутні).
Зазначені відомості про особистості обвинувачених, їх показання в судовому засіданні, які свідчать про небажання взяти на себе відповідальність за скоєння, відсутність каяття та намагання перекласти вину на іншого, дають підстави не застосовувати щодо них при призначенні покарання положення ст. 69 або 69-1 КК України.
Визначаючи необхідність застосування запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, суд виходить з того, що наразі існує високий ризик переховування обвинувачених з метою уникнення відбування покарання, тож є виправданим за таких обставин запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Судом також вирішується питання щодо стягнення витрат на залучення експертів, а також доля речових доказів.
Судом не вирішується доля документу, вилученого у ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_22 , адже відсутні відомості щодо власника цього документу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 186 ч. 4, ст. 71, 72 КК України,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України, та призначити покарання у виді семи років позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України, та призначити покарання у виді семи років позбавлення волі.
В порядку ст. 71 КК України ОСОБА_6 до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2024 року за ст. 185 ч. 4 КК України, остаточно визначивши покарання у виді восьми років позбавлення волі.
До строку покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у відповідності до ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув?язнення з 19 травня 2025 року по день набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рахувати з 19 травня 2025 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 3342,75 гривні (три тисячі триста сорок дві гривні 75 коп).
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 3342,75 гривні (три тисячі триста сорок дві гривні 75 коп).
Речові докази: диски для лазерних систем зчитування, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи, залишити в матеріалах кримінальної справи;
куртку з логотипом Nike, джинсові штани сірого кольору, кросівки білого кольору, які передані на зберігання до ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, повернути ОСОБА_6 ;
мобільний телефон Redme Note 7 з сімкарткою мобільного оператора Київстар, грошові кошти в сумі 2480 гривень, олімпійку сірого кольору, кепку зеленого кольору, ланцюжок з металу білого кольору з двома обручками, сумку із полімерного матеріалу чорного кольору Aotian, передані на зберігання ОСОБА_23 , залишити ОСОБА_5 ;
ніж Grand Way 14096 420C Steel, який передано на зберігання до ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, повернути ОСОБА_5 ;
мобільні телефони Xiaomi Mi A1 MDG2 4/32 Gb, Xiaomi Redmi 6A 2/16 з сімкартками операторів мобільного зв`язку Київстар та Водафон, а також карткою пам`яті MicroSD Sandisk 512 Mb, ноутбук Lenovo ThinkPad L570, сумку з ремінцем червоного кольору, гаманець із блискавкою, ніж Hibben knives custom design GH2029SS з чохлом, ніж Grand Way 8068 EWP 440C steel, посвідчення водія та військовий квиток на ім`я ОСОБА_24 , які передані на зберігання ОСОБА_10 , залишити ОСОБА_10 ;
змив та контрольний змив, які передані на зберігання до ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя         ОСОБА_1