ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

23 січня 2026 року	Справа №160/28120/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: 29.09.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі - відповідач 2), в якій позивач просить суд:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 10.12.1985 до 24.07.1987; 
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 10.12.1985 до 24.07.1987 рік та перерахувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням зарахованого до страхового стажу періоду роботи з 10.12.1985 до 24.07.1987 з дати призначення пенсії за віком, а саме з 29.05.2025;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити перераховану пенсію ОСОБА_1 з дати призначення пенсії за віком, а саме з 29.06.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до страхового стажу при призначенні пенсії спірні періоди трудової діяльності попри те, що вони належним чином підтверджуються наданими документами і записами трудової книжки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
17 жовтня 2025 року від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що при призначені пенсії позивачу до страхового стажу не зараховано період роботи з 10.12.1985 по 24.07.1987, оскільки у записі №5 трудової книжки позивача НОМЕР_1 в наказі про зарахування на роботу зроблено допис кульковою ручкою іншого кольору, що не відповідає вимогам пункту 2.4 Інструкції №58. З цих підстав у задоволенні позову просить відмовити.
17 жовтня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з викладеними відповідачем 2 у відзиві підставами для відмови у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду трудової діяльності позивача. Позивач також звертає увагу, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. Натомість, зі змісту трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що остання містить внесені записи щодо спірних періодів роботи, наявні реквізити наказів про прийняття та звільнення, записи завірені підписами відповідальних осіб та печаткою підприємства. Позивач наголошує на тому, що певні недоліки в заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідних періодів роботи для обрахування трудового стажу особи при призначенні їй пенсії.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію з віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.05.2025.
Рішення про призначення пенсії приймалося Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі поданої позивачем заяви від 01.07.2025.
При призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 10.12.1985 до 24.07.1987 у СМУ-1 Тресту «Київелектромонтаж».
21 серпня 2025 року позивач звернувся до відповідачів із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 10.12.1985 до 24.07.1987 у СМУ-1 Трест «Київелектромонтаж».
Листом від 30.08.2025 №39298-429/П-02/8-2600/25 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило, що при призначені пенсії до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 10.12.1985 до 24.07.1987, оскільки у записі №5 трудової книжки НОМЕР_1 в наказі про зарахування на роботу міститься допис кулькової ручки іншого кольору, що не відповідає вимогам пункту 2.4 Інструкції №58.
Листом від 18.09.2025 №44786-34144/П-01/8-0400/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проінформувало позивача про те, що з питань пенсійного забезпечення йому необхідно звернутися за місцем знаходження на обліку електронної пенсійної справи.
Вважаючи протиправною відмову у зарахуванні спірного періоду трудової діяльності до страхового стажу, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону №1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі, також - Порядок №637).
Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з приписів Порядку №637, підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.
Відповідно до п. 26 Порядку №637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.
До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58, у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.
Працівник не несе відповідальності за правильність заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особою самостійно. Більше того, окремі недоліки заповнення трудової книжки, навіть якщо вони мають місце, не є підставою вважати відсутніми чи недоведеними відповідні періоди трудового стажу. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а звернув увагу на те, що певні недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у період з 10.12.1985 до 24.07.1987 працював на посаді електромонтажника у СМУ-1 Тресту «Київелектромонтаж».
Зазначені записи виконані без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та з відповідністю дати. Доказів того, що записи про навчання позивача є неправильними або непідтвердженими, відповідачем суду не надано.
Суд виходить з того, що записи трудової книжки є належною підставою для підтвердження стажу роботи чи періодів навчання для призначення (перерахунку) пенсії.
Також, суд звертає увагу, що частиною 3 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV органам Пенсійного фонду надано право вимагати і отримувати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інші відомості, передбачені законодавством для визначення права на пенсію.
Однак, як свідчать матеріали справи, вказаних дій відповідач не вчиняв, тим самим не дотримався вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих пенсіонером документів.
Отже, відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не надана належна оцінка записам трудової книжки НОМЕР_1 в частині періоду роботи позивача з 10.12.1985 до 24.07.1987.
Відтак, позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 10.12.1985 до 24.07.1987 та перерахунку пенсії підлягають задоволенню.
Щодо дати, з якої має бути проведено перерахунок пенсії та зарахування спірного періоду до стажу.
Матеріалами справи підтверджено, що пенсія позивачу призначена 29.05.2025 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку) за наслідком поданої ним 01.07.2025 заяви.
Рішення про призначення пенсії, при прийнятті якого не було зараховано до страхового стажу спірний період роботи, позивачем не оскаржувалося.
Відтак, відсутні підстави для перерахунку пенсії з 29.05.2025.
Також, суд звертає увагу, що звернення позивача до відповідача 1 з проханням здійснити належний розгляд та аналіз заяви про призначення пенсії не надає право на перерахунок пенсії з дати її призначення.
Отже, перерахунок пенсії має здійснюватися в спірних правовідносинах з дати звернення за відповідним перерахунком - 21.08.2025.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 перераховану пенсію з дати її призначення.
Відповідачем 1 на виконання рішення суду в цій справі спірний період до страхового стажу ще не зараховано, а пенсія ще не перерахована, з огляду на що заявлені позивачем позовні вимоги є передчасними.
Отже, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.
Враховуючи часткове задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Ідентифікаційний код: 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Ідентифікаційний код: 42098368, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 10.12.1985 до 24.07.1987.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати з 21.08.2025 до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 10.12.1985 до 24.07.1987 та здійснити з 21.08.2025 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням зарахованого до страхового стажу періоду роботи з 10.12.1985 до 24.07.1987.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Ідентифікаційний код: 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26) судовий збір у розмірі 1211, 20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон