Справа № 128/3860/25 

ВИРОК
Іменем України

13 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця кримінальне провадження№ 12025020020000664, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2025, за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щітки, Вінницького району, Вінницької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

УСТАНОВИВ:
Головний сержант ОСОБА_5 , 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 3, 27 Конституції України вчинив злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин. 
Так встановлено, що ОСОБА_5 , близько 23:00 год. 07.08.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебував за місцем своєї реєстрації, що за адресою: АДРЕСА_1 , та зайшовши до однієї із житлових кімнат будинку, де знаходився його вітчим - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи на грунті особистих неприязних відносин, які супроводжувались неодноразовим вчиненням фізичного та психологічного домашнього насильства відносно ОСОБА_6 , розпочав словесний конфлікт з останнім, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . 
Так, ОСОБА_5 , маючи фізичну перевагу, а також користуючись тим, що ОСОБА_6 є особою похилого віку та не може чинити йому дієвий опір, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , кулаками обох рук наніс близько чотирнадцяти ударів в ділянку голови, грудей та ребер ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_5 , взявши за праву руку ОСОБА_6 , виволік його з приміщення кімнати в двір будинку, де залишив останнього лежати на землі. 
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 08.08.2025 близько 09:00 години ОСОБА_6 було виявлено в дворі вказаного будинку без ознак життя з тілесними ушкодженнями у вигляді сполучної травми тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми (множинні синці, садна та рани голови та обличчя, крововиливи в м`які покрови голови, субарахноїдальний крововилив скроневої частки ліворуч), закритої тупої травми грудної клітки (синці та садна грудної клітки, крововиливи в міжреберні м`язи з обох сторін, перелом тіла грудини, крововилив в клітковину переднього середостіння, множинні уламкові переломи ребер з обох сторін та по декільком анатомічним лініям та розрив середньої долі правої легені з формуванням двобічного гемопневмотораксу), закритої тупої травми живота (крововилив в брижу тонкого кишківника, забій селезінки та підшлункової залози, розрив 2-го сегменту правої долі печінки з формуванням гемоперитонеуму), численних синців та саден обох верхніх та нижніх кінцівок, саден поперекової ділянки та правої сідниці. 
Характеристика та властивості вищевказаної сполучної травми тіла, виявленої під час секції трупа ОСОБА_6 , свідчать про те що, вона утворена внаслідок динамічної дії (удар) або статичної дії (стиснення) тупого твердого предмету (предметів), конструктивні індивідуальні особливості якого (яких) не відобразились, та згідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» є тяжким тілесним ушкодженням, як небезпечне для життя за розвитком загрозливих для життя явищ. 
Смерть ОСОБА_6 настала від вищевказаної сполучної травми тіла, що ускладнилась травматичним шоком. Між смертю ОСОБА_6 та сполучною травмою тіла, ускладненою травматичним шоком, є причинний зв`язок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив злочин за умов та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Зазначив, що наміру вбивати вітчима не мав. В них дійсно раніше виникали конфлікти через те, що потерпілий нічого не допомагав його матері, часто був п`яним, виганяв його матір з будинку, тому ОСОБА_5 під час чергового конфлікту, перебуваючи в стані сп`яніння, наніс йому зазначені тілесні йшкодження. Скільки було ударів він вже не пам`ятає, бив в різні частини тулуба, в лице, грудну клітку, потім витягнув його на вулицю, після цього потерпілий ще навіть просив дати йому закурити, але він повернувся в будинок та ліг спати. А вже зранку постукали працівники поліції і він побачив, що в дворі лежить потерпілий. Він щиро розкаюється в тому, що так сталося, жалкує про свої дії, бажає повернутися на військову службу та продовжити захищати Україну. Також просив врахувати, що він має малолітню дитину 3 років, був добровільно мобілізований та тривалий час брав участь в бойових діях, в зазначений в обвинувальному акті час він саме проходив реабілітацію після значного обмороження кінцівок, неодноразово був контужений, але придатний до військової служби і хоче служити далі.
Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Захисник обвинуваченого під час судового розгляду зазначив, що дії обвинуваченого під час досудового розслідування кваліфіковано вірно, заперечень щодо встановлених досудовим слідством обставин сторона захисту не має, просить врахувати, що обвинувачений раніше не судимий, приймає участь в захисті України, тому просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання.
Судом встановлено, що на досудовому слідстві дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, двічі перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ВОКПЛ ім. акад О.І. Ющенка ВОР», остання госпіталізація в психіатричне відділення № 17 з 01.01.2025 по 22.01.2025 з діагнозом: «Розлад пристосовних реакцій у вигляді тривожно-депресивного синдрому у особи схильної до зловживання алкоголю», за місцем проживання у правопорушеннях не помічався, скарг на його поведінку від жителів села до старостинського округу не надходило, раніше не судимий, військовослужбовець за моболізацією та має намір повернутися до служби.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд встановив щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що також було встановлено на досудовому слідстві.
Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд встановив вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено висновком медичного огляду ОСОБА_5 , а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, що також було встановлено досудовим слідством.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, позицію державного обвинувача, який просив призначити покарання обвинуваченому у виді 7 років позбавлення волі, та потерпілої, щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе виключно за умови ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення. 
Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. На переконання суду, призначене обвинуваченому покарання відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, потерпілої особи, та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Зважаючи на положення ч. 4 ст. 374 КПК України, обраний обвинуваченому запобіжний захід, враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене покарання, до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку день за день.
Цивільний позов потерпілою особою не заявлявся.
Враховуючи постанову про визнання речей і документів речовими доказами від 08.08.2025, постанову про визнання та приєднання речових доказів до кримінального провадження від 09.08.2025, а також ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2025 та від 14.08.2025 про накладення арешту на майно, на підставі ч. 4 ст. 174, ст. 100 КПК України, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, слід скасувати арешт речових доказів, а саме на: футболку світло-сірого кольору з відкладним коміром, яку упаковано до спец пакету НПУ СУ PSP № 8102335, та труси чорного кольору, які упаковано до спец пакету НПУ СУ PSP № 8102334, які вилучені з трупа ОСОБА_6 ; футболку, спортивні штани чорного кольору, пару кросівок червоного кольору, які поміщено до спец-пакету RAWO 113378; полімерну плівку чорного кольору, яку поміщено до картонної коробки, мішок білого кольору, який поміщено до конверту НПУ, п`ять недопалків, які поміщено до паперового конверту НПУ СУ, штани, які поміщено до паперового конверту НПУ СУ, один кросівок, який поміщено до спец-пакету RAWO 113342, вирізку з ковдри, яку поміщено до паперового конверту НПУ СУ, вирізку з ковдри, яку поміщено до паперового конверту НПУ СУ, вилучені під час огляду місця події 08.08.2025 та 09.08.2025 за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Щітки, вул. Лесі Українки, буд. 2, які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та їх знищити.
Керуючись ст. ст. 100, 174, 349, 373, 374,376, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати винним  ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати  ОСОБА_5 в строк покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з 08.08.2025 по день набрання вироком законної сили.
Застосований відносно обвинуваченого  ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2025 та від 14.08.2025 на речові докази, а саме: футболку світло-сірого кольору з відкладним коміром, які упаковано до спец пакету НПУ СУ PSP № 8102335 та труси чорного кольору, які упаковано до спец пакету НПУ СУ PSP № 8102334, які вилучені з трупа ОСОБА_6 ; футболку, спортивні штани чорного кольору, пару кросівок червоного кольору, які поміщено до спец-пакету RAWO 113378; полімерну плівку чорного кольору, яку поміщено до картонної коробки, мішок білого кольору, який поміщено до конверту НПУ, п`ять недопалків, які поміщено до паперового конверту НПУ СУ, штани, які поміщено до паперового конверту НПУ СУ, один кросівок, який поміщено до спец-пакету RAWO 113342, вирізку з ковдри, яку поміщено до паперового конверту НПУ СУ, вирізку з ковдри, яку поміщено до паперового конверту НПУ СУ, вилучені під час огляду місця події 08.08.2025 та 09.08.2025 за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Щітки, вул. Лесі Українки, буд. 2, які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та їх знищити.
Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: