Справа № 931/429/25  Провадження №33/802/74/26 	Головуючий у 1 інстанції:Кідиба Т. О. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2026 року місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань – Зубрицької А.М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кравчуна Д.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кравчуна Д.В., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 10 грудня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 у дохід держави 605 грн 60 коп судового збору.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29травня 2025 року о 08 год 49 хв, на вул. Незалежності, 2, у с. Шельвів, Володимирського району, Волинської області, керував транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі – ПДР). 
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, захисник Кравчун Д.В подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, як незаконну та необґрунтовану, таку, що не відповідає фактичним обставинам вчиненого, постановлену із порушенням норм процесуального права. Стверджує що, усупереч положенням Закону України «Про національну поліцію», транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , поліцейськими не зупинявся, попередньо в русі не перебував. Наявний у матеріалах даної справи відеозапис вважає неналежним та недопустимим доказом вини останнього через пряму невідповідність зафіксованих на ньому даних – даним протоколу про адміністративне правопорушення. Жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , виявлено не було, а отже, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, такий огляд вважається недійсним. У зв`язку із цим, просить оскаржувану ним постанову судді першої інстанції від 10 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 скасувати та провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши матеріали даної справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника – адвоката Кравчуна Д.В., доходжу такого висновку. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано. 
Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так сам факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, частково даними рапорту поліцейського, у якому зафіксовано відомості щодо причини зупинки транспортного засобу під керуванням першого поліцейськими, а саме – технічна несправність, а саме - наявні сколи та тріщини на лівому задньому розсіювачі світла (габариті); протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 344811 від 29 травня 2025 року, відповідно до якого перший керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, з використанням спеціального технічного засобу «Алкофор 507»; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук; роздруківкою результату тесту газоаналізатора «Алкофор 507» із результатом – 0, 48‰, із яким він погодився, що стверджується його особистим підписом; письмовою розпискою про зобов’язання ОСОБА_1 не керувати транспортними засобами до його повного витверезення; сертифікатом налаштування (калібрування) алкотестерамоделі «Алкофор 507»;частково довідкою начальника СПД №1 (с. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Ігоря ОХРИМЧУКА, якою стверджується факт видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 , категорії В від 04 січня 2007 року, виданого ТСЦ 2645, що цілком підставно було враховано суддею при накладенні на нього безальтернативного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами; а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття належним, допустимим та достатнім доказом його вини.
Сукупність зазначених доказів цілком обґрунтовано взята до уваги судом, і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено. 
Як стверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксованою безперервною відеофіксацією. Хоча безпосередньо відеозаписом сам факт керування останнім транспортним засобом не відображається, однак, як слушно зазначено суддею, на місці зупинки, ОСОБА_1 такої обставини не заперечував, в ході спілкування із поліцейськими пояснював, що розвозить товар. Тому, ставити під сумнів факт перебування останнього у статусі водія, не установлено підстав і при розгляді даної справи у апеляційному суді.
Відповідно до змісту рапорту поліцейського, транспортний засіб під його керуванням був зупинений на підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». 
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги стосовно безпідставності зупинки транспортного засобу під його керуванням, також вважаю доцільним зазначити про те, що саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, законодавцем на водіїв транспортних засобів у правовому полі покладено додаткові обов`язки. Відтак, незгода водія із причинами зупинки, або ж необізнаність про це, жодним чином не позбавляє його прямо передбаченого ПДР обов`язку, за наявності для цього відповідних підстав, на вимогу працівника поліції, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Доводи захисника про те, що наявний у матеріалах справи відеозапис є фрагментарним, його дані не відповідають фактичним обставинам вчиненого, не може братись до уваги судом, є безпідставними, оскільки такий запис не містить ознак монтажу чи підробки, а захисник не заперечує відображення на ньому ОСОБА_1 , а також хронології перебігу події вчиненого. Окрім того, суддею слушно зазначено про те, що зазначений відеозапис є фактично безперервним щодо події вчиненого останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В ході спілкування із ОСОБА_1 , до його відома, було доведено наявність виявлених у нього ознак алкогольного сп’яніння, що є нічим іншим як суб’єктивним сприйняттям поліцейським фізичного стану особи – водія, який реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тому, незгода із оцінкою поліцейським його стану, не звільняє його від виконання таких обов’язків.
Оцінюючи результат тесту - 0, 48‰, погоджуюсь із висновком поліцейських та судді першої інстанції про те, що такий результат засвідчує факт перебування  ОСОБА_1 у стані алкогольного сп’яніння, і викладені захисником, у поданій ним апеляційній скарзі,  правильних висновків судді щодо наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовують.
Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника Кравчуна Д.В., подану в інтересах ОСОБА_1 без задоволення, а постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 10 грудня 2025 року стосовно нього – без зміни. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: