Справа № 190/2257/25
Провадження №1-кп/190/50/26
ЄРДР № 12025046550000086

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2026 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області 
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження по обвинуваченню 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лоза Іршавського району Закарпатської області, громадянки України, освіта середня, не заміжня, пенсіонерка, фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

21 жовтня 2025 року приблизно о 14:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у раніше знайомого ОСОБА_6 , де під час спілкування у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодінням планшетом марки «Redmi Pad SE», графітово-сірого кольору, шляхом зловживання довірою, раніше знайомого ОСОБА_6 ..
В той же день, тобто 21 жовтня 2025 року приблизно о 14:05 год. ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою останнього, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у довірчих відносинах з останнім, отримала дозвіл останнього на використання вищевказаного планшету під приводом необхідності для роботи, після чого мала повернути планшет власнику 22.10.2025 року о 12:00 год..
В подальшому, отримавши вказаний планшет марки «Redmi Pad SE», графітово-сірого кольору, ОСОБА_4 не бажаючи повертати зазначений планшет законному власнику, розпорядилася ним на власний розсуд. Зокрема, ОСОБА_4 направилася до раніше знайомого громадянина ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , де продала останньому зазначений планшет марки «Redmi Pad SE», графітово-сірого кольору, за грошові кошти у сумі 1000 гривень, тим самим обернувши вказане майно на свою користь.
Таким чином, ОСОБА_4 діючи умисно, в корисливих цілях, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою останнього, заволоділа його планшетом марки «Redmi Pad SE», графітово-сірого кольору, вартістю 6839,10 грн., чим спричинила потерпілому, майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4  вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України – як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
27 жовтня 2025 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4  беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
При цьому, обвинувачена ОСОБА_4  в судовому засіданні свою вину у скоєнні проступку повністю визнала, а також зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягала на затвердженні останньої.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисною та прокурором, на умовах, визначених у ній.
Потерпіла ОСОБА_6 надав письмову згоду прокурору на укладення між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4  угоди про визнання винуватості та подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, віднесено до категорії кримінального проступку, унаслідок вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення шкода завдана потерпілому, який надав письмову згоду прокурору на укладення угоди.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд 

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27 жовтня 2025 року між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4  визнати винуватою у пред"явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.
Відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Речовий доказ - планшет марки «Redmi Pad SE», графітово-сірого кольору – залишити ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1