Справа № 157/2340/25
Провадження №1-кп/157/80/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025035530000198 від 24.12.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, в порядку статті 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 о 14 годині 08 хвилин 24 грудня 2025 року, перебуваючи у будинку №47 по вулиці Воля м. Камінь-Каширський Волинської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливого мотиву, керуючись єдиним умислом з метою особистого збагачення за рахунок грошових коштів потерпілого ОСОБА_5 , які зберігались на банківському рахунку останнього в AT КБ «Приватбанк» номер НОМЕР_1 , шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме власного мобільного телефону марки «Redmi А3», на якому був встановлений додаток віддаленого доступу до інформаційно-комунікаційної системи «Приват 24», шляхом використання логіну і паролю доступу здійснив вхід до зазначеної інформаційно-комунікаційної системи від імені потерпілого ОСОБА_5 , чим вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційної системи віддаленого доступу «Приват 24».
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 361 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Показав, що 24 грудня 2025 року в обідню пору прийшов до потерпілого ОСОБА_5 . Під час їх розмови ОСОБА_5 зайшов у додаток «Приват 24» на своєму мобільному телефоні. Він підглянув логін і пароль, які вводив потерпілий і записав їх на аркуші паперу. Коли ОСОБА_5 пішов по хліб, він через свій телефон зайшов у додаток «Приват 24», увів записаний ним логін і пароль та, отримавши доступ до кошів потерпілого, перерахував на свій рахунок 1000 грн, також у ОСОБА_5 списало комісію. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, суд переконався, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують його особу.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційно-телекомунікаційних систем доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 361 КК України. 
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок.
Разом із тим, суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, його посередню характеристику за місцем проживання, те, що до кримінальної відповідальності він притягується не вперше, позицію потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні для обвинуваченого.
Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, обставини його скоєння, особу винного, який свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро покаявся та добровільно відшкодував заподіяні збитки, його критичне ставлення до своїх дій, думку потерпілого, який просить обрати обвинуваченому мінімальне покарання, суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу суд не вбачає. 
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України. 
Заходи забезпечення кримінального провадження не вживалися. Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлено. 
Керуючись статтями 349, 368, 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази: аркуш паперу, на якому записаний логін та пароль входу в додаток «Приват 24» залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Xiaomi 13T» залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 ; знаряддя злочину - мобільний телефон марки «Redmi A3» конфіскувати.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України. 

Головуючий 	  	ОСОБА_1