СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Харків Справа № 922/2843/25 
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.,
представників:
від позивача – Підгорний Б.Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.2385Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2025 (суддя Новікова Н.А., повний текст складено 15.10.2025) у справі №922/2843/25 
за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків, 
до відповідача Фізичної особи-підприємця Клізуба Артема Сергійовича, м.Харків, 
про стягнення заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 317 391,60 грн.

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (далі – КП "Харківські теплові мережі"), звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Фізичної особи-підприємця Клізуба Артема Сергійовича (далі – ФОП Клізуб А.С.), в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 317 391,60 грн., за період: грудень 2021 року - березень 2024 року.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати за “Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії” від 31.10.2021, які обраховані позивачем відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315.
Позивач в обґрунтування вимог, разом з іншим, посилається на преюдиційність обставин, встановлених рішенням Господарського суду Харківської області від 27.09.2024 у справі №922/2575/24.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі №922/2843/25, ухваленим без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. Стягнуто з ФОП Клізуб А.С. на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість за невиконання зобов`язань за “Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії” за період грудень 2021 року - березень 2024 року в розмірі 88 467,56 грн., а також судові витрати (сплачений судовий збір) у розмірі 1 061,61 грн. Відмовлено у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості за невиконання зобов`язань за “Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії” в розмірі 228 924,04 грн.
Беручи до уваги, встановлені постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 у справі №922/2575/24 обставини, що мають значення для розгляду цієї справи; наявність факту постачання позивачем теплової енергії в житловий будинок за адресою: м.Харків, пр.Московський (нова назва – пр.Героїв Харкова), буд.202, у підвалі якого розташовані належні відповідачу нежитлові приміщення, які відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018 (далі – Методика №315) є окремим приміщенням з транзитними мережами опалення та відсутність у відповідача інших приладів опалення; враховуючи частково правильний контррозрахунок відповідача, а також представлені позивачем вихідні дані; на підставі висновків Східного апеляційного господарського суду, що наведені у постанові від 23.12.2024 у справі №922/2575/24, щодо можливості суду самостійно здійснити розрахунок обсягів споживання теплової енергії за належною формулою, передбаченою Методикою №315, застосовуючи формули №3 та №15 Методики №315, Господарський суд Харківської області дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за невиконання зобов`язань за “Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії” за період грудень 2021 - березень 2024 у розмірі 88 467,56 грн.

Не погодившись із означеним рішенням, ФОП Клізуб А.С. 10.11.2025 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить, зокрема:
- скасувати судове рішення від 15.10.2025 у справі №922/2843/25 у частині стягнення на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період грудень 2021, січень 2022, лютий 2022, березень 2022, квітень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, квітень 2023 і закрити провадження в цій частині;
- стягнути з ФОП Клізуба А.С. на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період жовтень 2023 - березень 2024 у розмірі 29 137,75 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає наступне. Частина заявлених КП "Харківські теплові мережі" вимог, а саме за період грудень 2021 – квітень 2022, листопад 2022 – квітень 2023 уже були предметом судового розгляду в господарській справі №922/2575/24. У справі, що розглядається та у справі №922/2575/24 змінено лише нормативно-правовий акт, на підставі якого позивач здійснив розрахунок заборгованості. Натомість, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Означене є підставою для закриття провадження в цій частині відповідно до п.3 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України). На думку апелянта стягненню з відповідача підлягає заборгованість тільки за період жовтень 2023 – березень 2024, яка за розрахунком суду першої інстанції складає 29 137,75 грн. 

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2025 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2025, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі №922/2843/25. Встановлено строк по 05.12.2025 (включно) для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та/або клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги. Призначено розгляд означеної апеляційної скарги на 16.12.2025.

Через підсистему “Електронний суд” 05.12.2025 від КП "Харківські теплові мережі" отримано відзив на апеляційну скаргу (вх.14034; у межах встановленого судом строку), згідно з прохальною частиною якого заявник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2025 – без змін. 
На думку позивача, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене із додержанням норм чинного законодавства України та не порушує права і законні інтереси відповідача. 

У зв`язку із відпусткою судді-члена колегії Істоміної О.А., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 12.12.2025, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 16.12.2025 позивач проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін.
Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про наявність поважних причин неявки суд завчасно не повідомив. Належне повідомлення останнього про дату, час та місце судового засідання підтверджене матеріалами справи (а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного листа). 
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Фізичній особі-підприємцю Клізуб А.С. на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №4711-ВЄ від 01.08.2011 належать на праві власності нежитлові приміщення підвальної частини №№37-:-43, 60-:-65 житлового будинку літ. “А-5” загальною площею 228,3 кв.м, розташовані за адресою: м.Харків, пр-т Героїв Харкова, 202. Означена обставина підтверджена наданими до матеріалів справи доказами - Інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 149, т.1).
На підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальних сезонах 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024 позивач здійснював постачання теплової енергії в житловий будинок, де розташовані нежитлові приміщення відповідача. Означена обставина відповідачем не заперечується.
До матеріалів справи долучено акти про підключення опалення в будинку на початку опалювальних сезонів та акти про відключення опалення наприкінці опалювальних сезонів 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024 (№172/16821 від 29.10.2021, №172/17615 від 10.11.2022, №172/516 від 06.04.2023), які підписані та скріплені печатками уповноважених представників позивача та балансоутримувача.
Також матеріали справи містять акти готовності до опалювальних періодів 2021-2022 за №172/5874 від 10.06.2021, 2022-2023 за №172/7062 від 09.06.2022 житлового будинку за адресою: м.Харків, пр.Героїв Харкова, буд.202.
До матеріалів справи долучено акти обстеження системи теплоспоживання об`єкту №172/2542 від 01.10.2021 та №172/2563 від 08.12.2021, з яких зафіксовано, що у приміщенні відповідача загальною площею 228,3 кв.м. проходить транзитний заізольований трубопровід внутрішньодомової системи опалення житлового будинку (обставина проходження саме такого трубопроводу сторонами не заперечується).
В акті переддоговірного обстеження від 06.12.2021 нежитлових приміщень відповідача за адресою: м.Харків, пр.Московський (нова назва пр.Героїв Харкова), б. 202 у графі “Тип, кількість опалювальних приладів” зазначено лише трубопрововід внутрішньодомової системи опалення. Гаряче водопостачання відсутнє.

На офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" (www.hts.kharkov.ua) у мережі Інтернет 31.10.2021 було розміщено індивідуальний договір приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії, набрав чинності 01.12.2021 (далі – індивідуальний договір).
Відповідно до п.4 індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. 
Оскільки нежитлові приміщення відповідача за адресою: м.Харків, пр-т Героїв Харкова, 202 розташовані в житловому будинку, починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цією адресою здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Означені обставини встановлені судами в межах справи №922/2575/24 та в силу приписів ч.4 ст.75 ГПК України не підлягають повторному доказуванню.
За умовами п.5 індивідуального договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Відповідно до п.11 індивідуального договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі по тексту індивідуального договору - Методика розподілу).
У разі коли будинок на дату укладення цього договору не обладнаний вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії, до встановлення такого вузла (вузлів) обліку обсяг споживання послуги у будинку визначається відповідно до Методики розподілу (п.12 індивідуального договору).
Пунктом 51 індивідуального договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.
Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п.52 індивідуального договору).

В позовній заяві КП "Харківські теплові мережі" зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати за індивідуальним договором від 31.10.2021 та наявну заборгованість за теплову енергію в сумі 317 391,60 грн., яка утворилася за період грудень 2021 - березень 2024.
Разом з іншим, позивач послався на наступне. 
Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.09.2024 у справі №922/2575/24 стягнуто з ФОП Клізуб А.С. на користь КП "Харківські теплові мережі" 134 108,57 грн. заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період грудень 2021 - квітень 2023; 225,68 грн. заборгованості з абонентської плати за період грудень 2021 - вересень 2023 за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії; 2 801,24 грн. заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період липень 2022 - вересень 2023. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення 73 332,32 грн. заборгованості за використану теплову енергію без укладання договору за період грудень 2018 - листопад 2021 відмовлено.
Позивач пояснив, що розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення при поданні позовної заяви у справі №922/2575/24 здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом “Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні” КТМ 204 України 244-94.
Однак, постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 рішення Господарського суду Харківської області від 27.09.2024 у справі №922/2575/24 скасовано в частині задоволення позовних вимог КП "Харківські теплові мережі" про стягнення з ФОП Клізуб А.С. 134 108,57 грн. заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період грудень 2021 - квітень 2023 та прийнято в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні таких позовних вимог. 
Скасування Східним апеляційним господарським судом рішення Господарського суду Харківської області від 27.09.2024 у справі №922/2575/24 у частині позовних вимог за період грудень 2021 - квітень 2023 про стягнення 134 108,57 грн. обґрунтовано тим, що позивач при здійсненні розрахунків заборгованості не застосовував Методику №315. 
З огляду на наведене в поданій у межах справи №922/2843/25 позовній заяві КП "Харківські теплові мережі" здійснило розрахунок заборгованості ФОП Клізуб А.С. за період грудень 2021 – березень 2024 відповідно до вимог Методики №315. 

Судова колегія враховує наступне.
Суть апеляційного перегляду у цій справі полягає у перевірці висновків місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог з урахуванням доводів відповідача про відсутність підстав для розгляду позовних вимог про стягнення заборгованості за період грудень 2021 – квітень 2022, листопад 2022 – квітень 2023. Доводи скаржника зводяться до того, що означені вимоги вже були предметом судового розгляду в господарській справі №922/2575/24, що, у свою чергу, свідчить про наявність підстав для закриття провадження в цій частині на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України (є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав). 
Судова колегія приймає до уваги, що апелянт не заперечує наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період жовтень 2023 – березень 2024, яка за розрахунком суду першої інстанції складає 29 137,75 грн. 

Відповідно до п.3 ч.1 ст.231 ГПК України, на застосуванні якого наполягає апелянт, господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.
Положеннями пунктів 2, 4, 5 частини 1 ст.175 ГПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; є рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, прийняте в межах його компетенції в Україні щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого документа на примусове виконання такого рішення; є рішення суду іноземної держави або міжнародного комерційного арбітражу, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Передумовою для застосування положень п.2 ч.1 ст.175 ГПК України є наявність такого, що набрало законної сили, рішення чи ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Отже, для закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України необхідна наявність одночасно трьох складових - рішення у справі, що набрало законної сили, повинно бути ухвалене щодо тих самих сторін, про той самий предмет і з тих самих підстав. Тобто, мають бути наявні дві справи з тотожним складом учасників процесу, вимогами та обставинами, якими обґрунтовується звернення до суду. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №9901/306/20, у постанові Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №914/1859/21.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин та доказів, на яких ґрунтується вимога позивача. 
Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 та постанові Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №908/522/20 (на які, разом з іншим, посилається апелянт) та у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №922/2575/19. 

Як убачається зі змісту постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 у справі №922/2575/24, предметом розгляду в межах справи №922/2575/24 за позовом КП "Харківські теплові мережі" до ФОП Клізуб А.С. були, зокрема, вимоги про стягнення 134 108,57 грн. заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період грудень 2021, січень 2022, лютий 2022, березень 2022, квітень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, квітень 2023.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи апелянта, суд апеляційної інстанції встановив, що розрахунок обсягу споживання теплової енергії позивачем здійснено відповідно до п.23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1198 від 03.10.2007:
“Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.
У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді”. 
Отже, у справі №922/2575/24 позовні вимоги стосувалися стягнення заборгованості за фактично спожиту теплову енергію, розраховану відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія тощо, тобто за вартість поставленої теплової енергії.

При цьому Східний апеляційний господарський суд виснував, що всі розрахунки щодо споживання теплової енергії проводяться відповідно до Методики №315, яка є обов`язковою для позивача при проведенні нарахувань та перерахунків. 
Неврахування означеного вище стало підставою для відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 134 108,57 грн. заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період грудень 2021, січень 2022, лютий 2022, березень 2022, квітень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, квітень 2023.

Звертаючись до суду з позовною заявою в межах справи №922/2843/25 КП "Харківські теплові мережі" заявляє до стягнення з ФОП Клізуб А.С. заборгованості за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором у тому числі, за період грудень 2021 – квітень 2023 відповідно до Методики №315, необхідність застосування якої визначено, зокрема, умовами індивідуального договору (пункт 11 індивідуального договору). 

Пунктом 2 розділу II Методики №315 врегульовано, що розподіл між споживачами загального обсягу спожитої у будинку теплової енергії на опалення здійснюється відповідно до розділів Ш і ІV цієї Методики.
Обсяг спожитої теплової енергії на опалення окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення (Qвідкл.і), розраховується за формулою:

Qвідкл.і=0,86*10-6 *qвтр.транз* lтранз*mопал.розр , Гкал,

Як вбачається, одним із множників цієї формули (формули 3) є питомі теплові втрати ізольованих трубопроводів - qвтр.транз (де qвтр.транз=7Вт/м).
Отже Методикою окремо врегульовано правовідносини із споживачами, приміщення яких мають транзитні ізольовані трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення.
У такому випадку правовідносини між сторонами склалися не щодо споживання абонентом теплової енергії через прилади опалення, а щодо відшкодування питомих теплових втрат ізольованих трубопроводів, що випливає із змісту пункту 2 розділу II Методики № 315. Відшкодування таких втрат покладається на споживача.
Враховуючи, що вимоги позивача у справі №922/2575/24 не базувалися на положеннях вказаної Методики, то предмет позову у вказаній справі не стосувався відшкодування питомих теплових втрат ізольованих трубопроводів, які проходять у приміщенні відповідача.
За таких обставин, оцінивши предмет позовних вимог у справі №922/2575/24 та у справі №922/2843/25, судова колегія дійшла висновку, що предмет позовних вимог у цих справах є різним.

В контексті спірних правовідносин судова колегія враховує, що в господарському процесуальному законодавстві діє принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"). Активна роль суду проявляється у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі й застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Велика Палата Верховного Суду сформувала правову позицію щодо застосування принципу "jura novit curia", пояснивши, що вказаний принцип зобов`язує суд самостійно перевірити доводи сторін під час розгляду справи. З`ясувавши ж, що сторона чи інший учасник процесу, обґрунтовуючи свої вимоги або заперечення, послалась не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15).
Відтак, помилковими є доводи апелянта про те, що предмет позову у справі №922/2575/24 та у розглядуваній справі №922/2843/25 у частині вимог про стягнення заборгованості за періоди грудень 2021 – квітень 2022, листопад 2022 – квітень 2023 є однаковими. 

Судова колегія також звертає увагу, що у розглядуваній справі №922/2843/25 відмінною є правова підстава позову. Так, у межах справи №922/2575/24 КП "Харківські теплові мережі" посилається на Правила користування тепловою енергією, затверджені постановою Кабінетів Міністрів України №1198 від 03.10.2007. Натомість, у межах справи №922/2843/25 позивач в якості обґрунтування заборгованості посилається на Методику №315, про що також зазначив суд першої інстанції. 
Враховуючи вищевикладене у сукупності, Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновками Господарського суду Харківської області про відсутність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України, оскільки відсутнє рішення суду, що набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. 

Щодо суті позовних вимог судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Згідно з п.2 розділу І “Загальні положення” Методики №315 окремі приміщення з транзитними мережами опалення - окремі приміщення у будівлі/будинку, через які проходять ділянки транзитних трубопроводів опалення та відсутні опалювальні прилади відповідно до проекту будівлі/будинку, та які перебувають у власності або користуванні різних споживачів послуги з постачання теплової енергії.
З огляду на те, що в акті обстеження системи теплоспоживання об`єкту №172/2542 від 01.10.2021 вказано про проходження у приміщенні відповідача транзитного ізольованого трубопроводу внутрішньодомової системи опалення житлового будинку, відсутність інших централізованих опалювальних приладів, що підтверджено актом переддоговірного обстеження від 06.12.2021, Господарський суд Харківської області дійшов правильного висновку, що за Методикою №315 приміщення відповідача підпадають під визначення “окремого приміщення з транзитними ізольованими мережами опалення”.
Матеріалами справи підтверджений та сторонами не заперечується факт постачання теплової енергії в опалювальні періоди 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024 у житловий будинок за адресою: м.Харків, пр.Героїв Харкова, буд. 202, у підвалі якого розташовані належні відповідачу нежитлові приміщення. Відтак, підтвердженим є факт використання транзитного трубопроводу внутрішньодомової системи опалення житлового будинку, що проходить у приміщенні відповідача.
З огляду на наведене Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для нарахування відповідачу із застосуванням Методики №315 плати за теплову енергію, як втрат теплової енергії, в транзитних ізольованих мережах опалення в окремому приміщенні відповідача в опалювальні періоди 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024.
Необхідність застосування у розглядуваному випадку для проведення розрахунків формул Методики №315, а саме формули №3 (обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення (Qвідкл.і) та формули №15 (обсяг розподіленої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення (Q відкл.пр) сторонами під час апеляційного провадження не оспорювалася.
Судова колегія звертає увагу, що для обрахування суми боргу за теплову енергію судом першої інстанції застосовано формулу, яка містить множник qвтр.транз=7 Вт/м – питомі теплові втрати ізольованих трубопроводів, що є повністю обґрунтованим.
Беручи до уваги, що КП "Харківські теплові мережі" при розрахунку позовних вимог не застосовано правильну формулу для розрахунку заборгованості ФОП Клізуб А.С., враховуючи, що відповідач надав частково неправильний розрахунок заборгованості та лише за частину періоду, а також на підставі наявних у матеріалах справи вихідних даних для самостійного розрахунку судом за належними формулами заборгованості, Господарський суд Харківської області, здійснивши власний розрахунок, дійшов висновку, що відповідачем у спірний період спожито обсяг теплової енергії на загальну суму 88 467,56 грн. і саме означена сума є такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
ФОП Клізуб А.С. арифметичну правильність проведених судом першої інстанції розрахунків в своїй апеляційній скарзі не заперечує, з огляду на що відповідні розрахунки судом першої інстанції не перевіряються. 

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог у порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.
За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі №922/2843/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 26.12.2025.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Д.О. Попков 

Суддя О.В. Стойка