УХВАЛА

19 грудня 2025 року  
м. Київ

справа №640/13303/21
адміністративне провадження №К/990/47276/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Желєзного І. В.,
перевіривши касаційну скаргу   адвоката Оберемка Дениса Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1   
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025  року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року
у справі № 640/13303/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, який у подальшому був направлений на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України «Про звільнення ОСОБА_1 » від 16.03.2021 № 91 «ОС»;
- поновити позивача на посаді заступника директора департаменту - начальника відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області або посаді, рівнозначній тій, з якої його було звільнено наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 16.03.2021 № 91 "ОС";
- стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України (Державної інспекції архітектури та містобудування України) середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме: за період з 16.03.2021 по дату ухвалення судового рішення;
- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025  року, залишеним без змін постановою  Шостого апеляційного адміністративного суду від     24 вересня 2025 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України «Про звільнення ОСОБА_1 » від 16.03.2021 № 91 «ОС»;
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора департаменту - начальника відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області з 24 квітня 2021 року.
Стягнуто з Державної інспекції архітектури та містобудування України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме за період з 24.04.2021 по 29.05.2025, у сумі 470270,42 грн (чотириста сімдесят тисяч двісті сімдесят гривень 42 копійки).
Допущено негайне виконання судового рішення у частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 13334,70 грн (тринадцять тисяч триста тридцять чотири гривнi 70 копійок).
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями попередніх інстанцій в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2025 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
18 листопада 2025 року касаційна скарга повторно надійшла до Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2025 року касаційну скаргу позивача було залишено без руху та надано строк у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання    до суду касаційної інстанції касаційної скарги в новій редакції із зазначенням та обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
12 грудня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга у новій редакції.
У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку мотивоване тим, що Шостим апеляційним адміністративним судом 24.09.2025 року було розглянуто апеляційну скаргу за відсутності позивача та його представника (вказана обставина підтверджується зокрема матеріалами справи). 30.09.2025 року через систему «Електронний суд» на адресу позивача надійшла оскаржувана постанова Шостого апеляційного адміністративного суду. Отже, касаційна скарга була подана у строк визначений ст. 329 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана первісна касаційна скарга протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подана касаційна скарга після повернення Верховним Судом, без зволікань та у розумний строк.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
В обґрунтування скаржник зазначає, що суди попередніх інстанції при ухваленні оскаржуваних рішень не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 28.02.2019 у справі № 817/860/16, від 24.02.2021 у справі № 160/9760/19, від 08.02.2021 у справі № 808/2741/16, від 30.11.2022 у справі №  640/15797/21; від 05.04.2023 у справі № 640/12871/21; від 23.11.2023 у справі № 640/12442/21 щодо застосували ст. 235 КЗПП України.
Також скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, неправильно застосовано норми матеріального права, а саме щодо застосування положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995, зокрема пункту 8 Порядку №100, а саме правильного визначення середньоденної (годинної) заробітної плати.
Разом з тим в касаційній скарзі зазначено, що вона подана на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною другою і третьою статті 353 КАС України, а саме неправильне застосування норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або (п. 2 ч. 2 ст. 353 КАС України).
Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження (пункт 10 частини шостої статті 12 КАС України).
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 12 КАС України), а також, які через складність та інші обставини недоцільно розглядати в спрощеному позовному провадженні (частина третя статті 12 КАС України).
Згідно з положеннями частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.
Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами частини четвертої статті 257 КАС України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Аналіз частини другої статті 12 та частини другої статті 257 КАС України дає підстави для висновку, що крім малозначних справ у порядку спрощеного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, за винятком справ, які обов`язково мають бути розглянуті в порядку загального позовного провадження.
З урахуванням викладеного аргументи касаційної скарги про обов`язковість розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження є необґрунтованими.
Оскаржуючи судове рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, позивач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених  підпунктами в), г) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Зазначає, що посада, з якої звільнено позивача - заступник директора департаменту - начальник відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області - за своєю природою та обсягом повноважень відноситься до керівних посад і, відповідно до статті 6 Закону України «Про державну службу», належить до категорії «Б» посад державної служби, яка відноситься до службових осіб які займають відповідальне або особливо відповідальне становище в силу Закону України «Про запобігання корупції». А відтак, дана справа згідно п. 1 ч. 6 статті 12 КАС України не могла розглядатися за правилами спрощеного провадження та була помилкового віднесена судом першої інстанції до категорії справ незначної складності.
Водночас заявник зазначає, що справа має виняткове значення для останнього, оскільки без касаційного перегляду позивач втратить можливість на справедливу компенсацію, що безпосередньо загрожує його економічній безпеці, залишиться без можливості відновити професійний статус, що призведе до остаточної втрати кар`єри в спеціалізованій сфері, де вік та досвід є ключовими факторами, а також результат вплине на його репутацію в професійному середовищі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пунктів 1, 3 частини 4 статті 328 КАС України, а також підпункту в) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Поновити адвокату Оберемку Денису Олександровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Оберемка Дениса Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі № 640/13303/21.
Витребувати із Харківського окружного адміністративного суду справу № 640/13303/21.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В. Е. Мацедонська

Судді                                                                                                    М. В. Білак

                                                                                                    І. В. Желєзний