ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2793/26 Справа № 243/3123/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Соловйова О. О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Красвітної Т.П., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головкіна Наталія Андріївна,
на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької областівід 17 листопада 2025 року, -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
16.04.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 травня 2021 року за власного волевиявлення, із повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, ОСОБА_1 було подано заявку на отримання кредиту.
Дана заява № 10003691750 від 02 травня 2021 року знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному вебсайті ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС».
Електронний підпис накладено ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором.
Законодавством України передбачено оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля, який прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом чи електронного договору – електронним підписом.
Таким чином, ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 10003691750 від 02 травня 2021 року з ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» та цього ж дня, 02 травня 2021 року, відповідачу були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 8 000 грн.
Кошти кредиту були надані у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту, що підтверджується копією листа від АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за № КНО-/55 від 02 серпня 2024 року та витягом з додатку до нього.
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин – ст. 526 та ст. 527 ЦК України, внаслідок чого, 05 вересня 2022 року згідно умов договору факторингу №556/ФК-22, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступило право вимоги за кредитним договором № 10003691750 від 02.05.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відповідно набуло право такої вимоги.
ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» було змінено найменування на ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАС», що підтверджується наказом № 15-04-2024-1 від 15 квітня 2024 року.
Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 30862,20 грн., з яких: 8 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22862,20 грн. - заборгованість за відсотками.
У зв`язку з викладеним, представник позивача просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість за кредитним договором № 10003691750 від 02.05.2021 року в загальному розмірі 30862,20 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької областівід 17 листопада 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , в інтересах якого діє – адвокат Головкіна Наталія Андріївна про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ: 42649746, IBAN: НОМЕР_2 в АТ "ОКСІ БАНК" МФО: 325990) заборгованість за кредитним договором № 10003691750 від 02.05.2021 року у розмірі 30862,20 грн. (тридцять тисяч вісімсот шістдесят дві гривні 20 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн. (дев`ять тисяч гривень).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
08.12.2025 року від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головкіна Наталія Андріївна надійшла апеляційна скарга, в якій просить суд, скасувати рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької областівід 17 листопада 2025 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» тіло кредиту за Договором «Про надання споживчого кредиту» № 10003691750 від 02 травня 2021 року у сумі 8 000 грн., судовий збір у сумі 627 грн. 93 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 332 грн. 95 коп., а всього: 10 960 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 88 копійок.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що у будь-якому разі проценти за користування кредитом не можуть бути нараховані після 21 червня 2021 року і їх максимальний розмір дорівнює сумі 4 651 грн. 20 коп., а не як зазначено у рішенні суду першої інстанції – 22 862 грн. 20 коп., які були обчислені поза межами строку кредитування.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
26.01.2025 року до Дніпровського апеляційного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» надійшоввідзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, у задоволенні апеляційної скарги  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головкіна Наталія Андріївнавідмовити, рішення Амур- Слов`янського міськрайонного суду Донецької областівід 17 листопада 2025 року залишити без змін.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 30 862,20 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

02 травня 2021 року між відповідачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 10003691750 (Далі – Договір), відповідно до умов якого товариство надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 8000 грн., строком на 21 календарний день.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає за ставкою 416,1% річних (п.1.6 Договору).
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору складає за ставкою 9 915,20 грн. (п. 1.7 Договору).
Обчислення орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що цей договір залишається дійсним протягом погодженого строку та, що Товариство і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та строки, визначені цим договором. При цьому, орієнтовна реальна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту за процентною ставкою застосовані виходячи з умов застосування цієї ставки, що передбачені цим договором, але у межах погодженого строку виконання позичальником зобов`язань за цим договором. Крім того, при обчисленні вказаних показників, не враховуються витрати позичальника, обов`язковість сплати яких не передбачена цим договором та/або законодавством України та/або оплата яких здійснюється незалежно від походження коштів (власні, кредитні), в тому числі, але не виключно: витрати пов`язані з технічними, програмними і комунікаційними ресурсами, що необхідні позичальнику для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства, здійснені переказу коштів через третіх осіб в погашення заборгованості за цим договором, з отриманням від третіх осіб інформаційних послуг (підбір кредитної пропозиції) та інше (п.1.8 Договору).
Договір було укладено в електронній формі, визначеній кредитодавцем, що підтверджується наявним в матеріалах справи акцептом.
ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» свої договірні зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит в розмірі 8000 грн., що підтверджується інформаційною довідкою № 62/7768/12 від 14.12.2022 року.
Факт укладення вищевказаного договору та отримання грошових коштів відповідачем не оспорюється та визнається.
07 червня 2021 року між ТОВ ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду про зміну умов договору № 10003691750 від 02 травня 2021 року, про наступне: за умови сплати позичальником кредитору в строк до 07 червня 2021 року фактично нарахованих процентів по вищевказаному договору в сумі 1277 грн., сторони дійшли згоди змінити п. 1.2, п. 1.3 договору, виклавши його в такій редакції:
«1.2. Кредит надається строком до 21.06.2021 року, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.»;
«1.3.1. Знижена процентна ставка 1,71% в день від суми кредиту, застосовується у межах нового строку надання кредиту (з 1-го (першого) дня пролонгації), зазначеного у п. 3 цієї додаткової угоди, якщо в цей строк позиччальник здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. При цьому позичальник погоджується, що умови про встановлення різних процентних ставок за цим договором застосовуються за домовленістю сторін та не є наслідком погіршення умов користування кредитом для позичальника.».
Зміни в договорі набувають чинності в момент зарахування зазначеної суми в повному обсязі на банківський рахунок кредитора.
Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її укладення та є невід`ємною частиною договору.
05 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 556/ФК-22 (далі - Договір факторингу), відповідно до умов якого клієнт відступив фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором (п.2.1. Договору факторингу).
Долучено додаток № 1 до вищевказаного Договору факторингу, з якого вбачається, що до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , номер кредитного договору 10003691750, дата кредитного договору 02.05.2021, загальна заборгованість 30862,20 грн., з яких тіло – 8000 грн., відсотки - 22862,20 грн.
Таким чином, враховуючи правовий висновок ВС, викладений у постанові по справі №524/5556/19 від 12.01.2021 та приймаючи до уваги заяву позичальника № 1003691750 від 02 травня 2021 року на отримання кредиту, оферту (пропозицію укласти договір в електронній формі) та акцепт відповідача (заява про прийняття оферти), суд приходить до висновку, що між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту в електронному вигляді згідно вимог чинного законодавства.
Отже, доводи представника відповідача, що укладений договір № 10003691750 від 02.05.2021 є нікчемним, на увагу не заслуговують.
На підставі наявного в матеріалах справи договору факторингу, право грошової вимоги, строк зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб-боржників, перелік яких, підстави виникнення права грошової вимоги та її сума сформованих в Реєстрах боржників, зокрема, й до ОСОБА_1 , перейшли до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».
ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС» відповідно до правовстановлюючих документів зареєстровані та належать до фінансових установ, окрім того ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як фактор, у відповідності до законодавства має право здійснювати операції з факторингу.
З матеріалів справи вбачається, що договір був укладений між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ст. ст. 6, ч. 1 ст. 205, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Згідно з наявними в матеріалах справами доказами, а саме: деталізованим розрахунком заборгованості, ОСОБА_1 за кредитним договором № 10003691750 від 02.05.2021 має загальну заборгованість у розмірі 30862,20 грн., з яких тіло – 8000 грн., відсотки - 22862,20 грн.
Вказаний розрахунок суд вважає правильним та таким, що відповідає умовам укладеного кредитного договору, оскільки протилежне відповідачем не доведено.

Відтак, позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та доведеними, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Але колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції у повній мірі погодитись не може з огляду на таке.

Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Судами попередніх інстанцій надано правильну оцінку доводам позивача про те, що пункт 1.6. кредитного договору щодо встановлення сторонами договору пені у розмірі до 2 % від суми несвоєчасно виконаних зобов`язань за кожен день прострочки, що становить до 730 % на рік, є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.
Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано визнали несправедливим оспорюваний пункт кредитного договору з посиланням на те, що він встановлює вимогу зі сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором та правильно застосували до спірних правовідносин статтю 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
До таких висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 27 січня 2020 року, справа № 754/6091/18, провадження № 61-11473св19.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що зазначена сума кредиту та проценти за користування кредитом у розмірі 22 862,20 грн. є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.
А тому справедливим буде стягнення з відповідача відсотків, сума яких дорівнює вартості кредиту, тобто у розмірі 8 000,00 грн., а тому рішення суду першої інстанції треба змінити у відповідній частині.

При таких обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції зміні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. 
Враховуючи, в оскаржуваному рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головкіна Наталія Андріївна задовольнити частково.
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької областівід 17 листопада 2025 року змінити.
Зменшити заборгованість за відсотками до рівня тіла кредиту – 8000,00 гривень.
В іншій частині рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької областівід 17 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: