ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року   Справа № 924/591/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Коломис В.В. 

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Приватного підприємства "Фенікс агро" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійний край" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.08.25, повний текст судового рішення складено 01.09.2025 у справі №924/591/25 (суддя В.В. Виноградова)

за позовом Приватного підприємства "Фенікс агро"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійний край"
про стягнення 1036988,53 грн

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду перебувала апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійний край" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.08.25 у справі №924/591/25. 
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійний край" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.08.25 у справі № 924/591/25 залишено без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
19.12.25 через підсистему "Електронний Суд" від представника ПП "Фенікс агро" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява (5531/25 від 19.12.25) про розподіл судових витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду № 924/591/25/6699/25 від 19.12.2025 попереджено заявника, що згідно табелю спеціалізованої комп`ютерної програми "Діловодство" суддя-член колегії Коломис В.В. у період з 18.12.25 по 20.12.25 включно перебуває у відпустці, також суд апеляційної інстанції зауважив, що головуюча суддя Розізнана І.В. та суддя-член колегії Павлюк І.Ю. також перебуватимуть у відпустці з 22.12.25 по 02.01.26 включно. Ураховуючи неможливість проведення повторного автоматизованого розподілу заяви (5531/25 від 19.12.25) Приватного підприємства "Фенікс агро" про розподіл судових витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката, судом повідомлено, що заяву буде розглянуто після виходу з відпусток колегії суддів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.01.26 прийнято до розгляду заяву Приватного підприємства "Фенікс агро" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 924/591/25. Розгляд питання щодо ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у справі № 924/591/25 призначено в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано ТОВ "Олійний край" у строк до 09.01.2026 включно надати письмові пояснення щодо заяви ПП "Фенікс агро" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №924/591/25.
Станом на момент ухвалення даної додаткової постанови від ТОВ "Олійний край" до суду апеляційної інстанції письмові пояснення не надходили. 

Розглянувши заяву ПП "Фенікс агро" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №924/591/25, колегія суддів зазначає наступне.
Як убачається з матеріалів справи позивач просить вирішити питання про відшкодування йому судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн. 
Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
ПП "Фенікс агро" у межах встановленого ст. 129 ГПК України строку подало до суду апеляційної інстанції заяву про відшкодування судових витрат (витрат на професійну правову допомогу) у суді апеляційної інстанції в якій просить стягнути з ТОВ "Олійний край" на користь ПП "Фенікс агро" 15 000 грн.
Частинами 1,2 ст. 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.
Факт надання ПП "Фенікс агро" професійної правничої допомоги під час розгляду справи № 924/591/25 у суді апеляційної інстанції підтверджується наданими у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України, наступними доказами та містяться в матеріалах справи, а саме:
- договір № 09.06/25 про надання правової допомоги від 09.06.2025 (том 2, а.с. 81-82);
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 7537/10 (том 2, а.с. 76);
- ордер про надання правничої допомоги ПП "Фекс агро" адвокатом Джуганом М.В. на підставі договору про надання правничої допомоги № 09.06/2025 від 09.06.2025; 
- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Джуганом М.В., та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі № 924/591/25, яка розглядалася Північно-західним апеляційним господарським судом, згідно договору про надання правової допомоги № 09.06/25 від 09.06.2025 (том 2, а.с. 83);
- акт приймання-передачі послуг до договору про надання правової допомоги № 09.06/25 від 09.06.2025 року (том 2, а.с. 84);
Як убачається з матеріалів справи 09.06.2025 між адвокатом Джуганом М.В. (надалі - адвокат) та ПП "Фенікс агро" (надалі - клієнт) укладено договір № 09.06/25 про надання правової допомоги (надалі - договір).
Згідно п. 1.1 договору адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надання такої правової допомоги (гонорар ) та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.
Відповідно до п. 2.2 договору адвокат згідно цього договору може здійснювати представництво клієнта в кримінальному, цивільному, господарському, адміністративному та коснтитуційному судочинстві, в інших державних органах, перед усіма без виключення фізичними та юридичними особами, в усіх державних, громадських, господарських та будь-яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в органах нотаріату, в органах виконавчої влади та керування, органах місцевого самоврядування.
У відповідності до п. 3 договору на виконання цієї угоди адвокат уповноважується діяти від імені клієнта та/або представляти інтереси клієнта в усіх без винятку судах України, зокрема, в місцевих (згодом окружних) судах, господарських судах, адміністративних судах, судах апеляційної інстанції; касаційних судах в складі Верховного суду; в Конституційному суді України.
Клієнт протягом 30-х днів після складання/отримання акту прийому-передачі наданої правової допомоги сплачує гонорар та вартість виконаних адвокатом робіт (наданих послуг): без зволікання приймає все виконане з договором, а при відмові у прийнятті протягом 2-х днів після повідомлення про виконання або складання/ отримання акту прийому-передачі наданої правової допомоги, письмово мотивує таку відмову; відшкодовує адвокату фактично понесені витрати, пов`язані з виконанням договору і які були необхідні для його належного виконання, та які підтверджуються витратними документами (проїзні квитки, квитанції, чеки т.п.); інформує адвоката про всі документи та відомі обставини, які можуть мати суттєве значення для прийняття та виконання адвокатом доручення відповідно до цього договору; інформує адвоката, чи не зв`язаний клієнт нерозірваною угодою з іншим адвокатом (адвокатським бюро, об`єднанням, юристом, юридичною фірмою та т.п.); не вимагає виконання дій, що виходять за межі прав і обов`язків адвоката за цим договором (п. 8 договору).
Відповідно до п. 10 договору виплати за цим договором складаються з суми гонорару, що виплачується клієнтом адвокату; сум, що виплачуються клієнтом адвокату як покриття фактичних видатків (компенсації), пов`язаних з наданням правової допомоги за цим договором.
Гонорар виплачується адвокату за розцінками узгодженими сторонами за фактично виконану роботу, на підставі звіту про виконання договору чи окремих доручень та/або підписаного сторонами акту приймання-передачі наданої правової допомоги. Розмір гонорару може бути встановлений в додатку до цього договору або складатись з вартості фактично наданої правової допомоги. До складу фактичних видатків, пов`язаних із наданням правової допомоги за цим договором, відносяться підтверджені документально: видатки на оплату висновків фахівців, якщо такі висновки запитуються адвокатом, та попередньо письмово узгоджені з клієнтом; видатки на оплату нотаріального посвідчення документів та перекладів: видатки на проживання (у випадку відряджень); транспортні витрати, пов`язані з виконанням доручення в іншому адміністративно-територіальному пункті між м. Київ; інші видатки, які необхідні для належного неадання правової допомоги Клієнту (п. 11 договору).
Договір № 09.06/25 про надання правової допомоги від 09.06.2025 підписаний адвокатом Джуганом М.В. та директором ПП "Фенікс агро" Буюклі О.П..
Також позивачем надано акт приймання-передачі послуг до договору про надання правової допомоги № 09.06/25 від 09.06.2025. Згідно зазначеного акта адвокатом надані клієнту у справі № 924/591/25, яка розглядалася Північно-західним апеляційним господарським судом наступні послуги: 
1) 20.10.2025 10:00 - 14:00 (4 години). Ознайомлення з апеляційною скаргою; попередня консультація клієнта з приводу можливої правової позиції; підготовка та формування необхідних документів для написання відзиву на апеляційну скаргу; cкладання (написання) відзиву на апеляційну; направлення відзиву на апеляційну скаргу іншим учасникам справи та до Північно-західного апеляційного господарського суду; складання (написання) заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; направлення заяви іншим учасникам справи; участь у судових засіданнях; інші послуги (роботи), необхідні для супроводження клієнта. Ціна - 12 000 грн;
2) 11.11.2025 14:30 - 15:30 (1 година). Участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку. Ціна 3000 грн.
Акт приймання-передачі послуг до договору про надання правової допомоги № 09.06/25 від 09.06.2025 підписаний адвокатом Джуганом М.В. та клієнтом ПП "Фенікс агро".
Колегія суддів апеляційної інстанції виснує, що як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу
Аналогічна за змістом позиція викладена і Верховним Судом у постанові від 30.01.2023 року у справі №910/7032/17.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18 та у додатковій постанові від 20.08.2020 у справі №910/3437/19 і додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
Суд апеляційної інстанції зауважує про відсутність клопотання ТОВ "Олійний край" про зменшення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.
Водночас за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено (Постанова Об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 №925/1137/19).
Згідно висновків, викладених Верховним Судом у п. 4.16. постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспівмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
Так, відповідно до пунктів 69-73 постанови КГС ВС від 18.05.2022 у справі №910/4268/21 суд, вирішуючи питання, чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу співмірним, повинен враховувати, чи змінювалась позиція сторін під час розгляду справи, в тому числі у судах першої та апеляційної інстанції, чи є аргументи, наведені в різних процесуальних документах, що подавались сторонами під час розгляду справи судом апеляційної та касаційної інстанцій, аналогічними аргументам, викладеним в позовній заяві та інших процесуальних документах, що подавались під час розгляду справи в суді першої інстанції тощо.
Подібна позиція наведена в постанові Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №902/1051/19 та додатковій постанові Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №925/1546/20, де зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру витрат на правничу допомогу за підготовку відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що правова позиція, викладена у відзиві на апеляційну скаргу не відрізняється від правової позиції, викладеної в зустрічній позовній заяві та у відзиві на первісний позов. Тобто фактично позиція та доводи сторін під час усього розгляду справи були незмінними, натомість коригувалась лише структура документа.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, додаткова постанова Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц).
Отже, розмір таких витрат має бути розумним, обґрунтованим, підтвердженим належними доказами, тобто відповідати вказаним критеріям.
Колегія суддів апеляційної інстанції враховуючи вищезазначені правові висновки, а також докази, які містяться в матеріалах справи зазначає, що:
- відзив на апеляційну скаргу із текстуальним наповненням правової позиції позивача складається з 7 сторінок;
- правова позиція позивача не змінилася із правовою позицію, яка була у позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції;
- колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що відзив на апеляційну скаргу та заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 924/591/25 від 06.01.2025, які надійшли від представника позивача Джугана М.В. містили відсутні частини тексту у відзиві на апеляційну скаргу та у заяві про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 924/591/25, про що відповідальними працівниками канцелярії Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.11.25 було складено акт. Даний акт згідно комп`ютерної програми "Діловодство" було доставлено до електронного кабінету ПП "Фенікс Агро" через підсистему "Електронний Суд". Жодних дій позивачем для усунення зазначеного недоліку вчинено не було (том 2, а.с. 36);
- представник позивача зазначає у акті приймання-передачі послуг, що 11.11.25 ним надавалася послуг, а саме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції протягом однієї години. Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що як убачається із протоколу судового засідання в режимі конференції № 534997 судове засідання, яке відбулося 11.11.25 проводилось лише дві хвилини (том 2, а.с. 44). До того ж згідно ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.25 зазначено наступне:
"11.11.25 представник відповідача у судове засідання не з`явився. Представник позивача у зв`язку з технічними несправностями не зміг під`єднатись до відеоконференцзв`язку.
Згідно ч. 5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції";
- також згідно опису послуг представник позивача, зокрема, зазначає про направлення відзиву та заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції іншим учасникам справи та до Північно-західного апеляційного господарського суду. У той же час колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що надсилання вищезазначених процесуальних документів відбувалося через підсистему "Електронний Суд", а тому і додаткового витрачання фінансових коштів/фізичних зусиль (на відміну від поштового надсилання процесуальних документів) у представника позивача не могло бути;
- суд апеляційної інстанції вважає, що послуги "ознайомлення з апеляційною скаргою", "підготовка та формування необхідних документів для написання відзиву на апеляційну скаргу" за своєю суттю поглинаються такою послугою як "складання (написання) відзиву на апеляційну скаргу". Із огляду на зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що вищезазначені послуги є взаємопов`язанами та поглинають одна одну.
Окрім того, колегією суддів враховується, що Велика Палата Верховного Суду у справі № 922/1964/21 від 16.11.2022 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений також у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18.
Таким чином, зважаючи на конкретні обставини даної справи, принцип змагальності сторін та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а саме їх дійсність, необхідність, обґрунтованість та розумність їх розміру, співмірність; приймаючи до уваги ту обставину, що аналіз адвокатом судової практики та законодавства у суді апеляційної інстанції не потребували надмірних зусиль; тієї обставини, що певна кількість послуг фактично поглинаються основною - підготовкою та подачею відзиву на апеляційну скаргу; колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове задоволення заяви ПП "Фенікс агро" та як наслідок стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну допомогу у розмірі 6000 грн. 

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "Фенікс агро" (вх.5531/25 від 19.12.25) про ухвалення додаткової постанови у справі № 924/591/25 задоволити частково.
2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійний край" (29025, вул. Романа Шухевича, 8/7-В, м. Хмельницький, Хмельницька обл., код 43617830) на користь Приватного підприємства "Фенікс агро" (20302, вул Гонти, 3, м. Умань, Черкаська обл., код 36780586) 6000 грн (шість тисяч грн) витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.
3. Господарському суду Хмельницької області видати наказ.
4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.
5. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Розізнана І.В. 

Суддя   Павлюк І.Ю. 

Суддя   Коломис В.В.