ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року Чернігів Справа № 620/11796/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, в якому просить:
-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 20.02.2025 № 005946/2408, № 005947/2408, № 005948/2408, № 005952/2408. 
Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України в частині дотримання необхідних умов для проведення позапланової невиїзної перевірки, а саме: вручення платнику податків копії наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Крім того, оскільки позивач зареєстрована, проживає і здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_1 , за якою вона й взята на облік Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, відповідач не має повноважень контролюючого органу щодо неї.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 10.11.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та вказують, що копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.12.2024 №3726-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 16.12.2024 №253 надіслано ОСОБА_1 через АТ «Укрпошта» 16.12.2025, рекомендованим листом за №15102/6/09-19-24-08 від 13.12.2024 з поштовим повідомленням про вручення №7601800304295, за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до встановлених вимог п.42.2 ст.42 та п.79.2 ст.79 Податкового Кодексу України, який 19.12.2024 повернувся із відміткою, адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до наявної податкової інформації, платник податків ОСОБА_1 протягом 2021-2022 рік отримала доходи з джерел за межами України на загальну суму 6616,00 доларів США, які згідно з ПК України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річних податкових деклараціях про майновий стан і доходи (податкова декларація) за 2021- 2022 рік відповідно, проте відповідні декларації не було подано.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує таке.
ОСОБА_1 є громадянкою України, з 10.07.2018 зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
З 21.08.2020 позивач зареєстрована як фізична особа - підприємець за основним видом економічної діяльності - 86.23 Стоматологічна практика та перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Чернігівській області із зареєстрованою податковою адресою; АДРЕСА_3 .
З 10.09.2020 позивач є платником єдиного податку за ставкою 2 групи.
Згідно інформації, яка надійшла від ДПС України до відповідача листом № 27331/7/99-00-24-04-03-07 від 02.10.2024, розпорядником якої є ДПС України, та яку отримано від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993 стосовно одержання доходів фізичними особами - резидентами України від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans за 2021 - 2022 роки, на користь фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) протягом 2021 - 2022 років надійшли грошові кошти- перекази на загальну суму 6616,00 доларів США, а саме: за 2021 рік - 6035,00 доларів США, за 2022 рік - 581,00 доларів США.
На підставі пп.191.1.1 п.191.1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79, пп.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI зі змінами та доповненнями, відповідно до наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 13.12.2024 №3726-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )», головним державним інспектором відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Петровським Миколою Івановичем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з метою достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період, з 01.01.2021 по 31.12.2022, відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку до акта.
Термін проведення перевірки згідно з наказом становить 5 робочих днів з 20.01.2025.
Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.12.2024 
№3726-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 
16.12.2024 №253 надіслано ОСОБА_1 , через АТ «Укрпошта» 16.12.2025, рекомендованим листом за №15102/6/09-19-24-08 від 13.12.2024 з поштовим повідомленням про вручення №7601800304295, за адресою: АДРЕСА_2 . 
Згідно поштового повідомлення про вручення із вказаним номером, пакет документів повернувся до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 19.12.2024 із відміткою, адресат відсутній за вказаною адресою.
За результатами проведеної перевірки встановлено порушення: п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170, п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2021 роки; пп.163.1.3 п.163.1 ст.163, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп. 170.11.1 п.170.11 ст.170 з урахуванням п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, занижено суму податку на доходи 
фізичних осіб всього 33456,65 грн., в т.ч. за 2021 рік на суму 29632,31, за 2022 рік на суму 3824,34 грн; пп.1.2, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу №2755 занижено суму військового збору всього на 2788,06 грн, в т.ч. за 2021 рік на суму 2469,36 грн та за 2022 рік - на суму 318,70 грн; пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України в частині ненадання відповіді на запит, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.
Результати перевірки оформлені актом від 31.01.2025 №2637/09-19-24-08/3535109440.
На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.02.2025:
- № 005946/2408 за порушення підпункту 163.1.3 пункту 163.1 статті 163, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168, підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164, підпункту 170.11.1 пункту 170.11 статті 170 з урахуванням пункту 167.1 статті 167 ПК України: заниження суми податку на доходи фізичних осіб всього 33456,65 грн, в т. ч. за 2021 рік на суму 29632,31 грн, за 2022 рік на суму 3824,34 грн, та визначено суму грошового зобов`язання за на доходи фізичних осіб в розмірі 33456,65 грн і за штрафними санкціями - 8364,16 грн;
- № 005947/2408 від 20.02.2025 за порушення підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту 170.11.1 пункту 170.11 статті 170, підпункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 ПК України: несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік за період з 01.01.2021 по 31.12.2022 та визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 340 грн;
- № 005948/2408 від 20.02.2025 за порушення підпунктів 1.2, 1.3 пункту 161 підрозділу ХХ ПК України: заниження суми військового збору всього на суму 2788,06 грн, в т. ч. за 2021 рік на суму 2469,36 грн, за 2022 рік на суму 318,70 грн, та визначено суму грошового зобов`язання за на доходи фізичних осіб в розмірі 2788,06 грн і за штрафними санкціями - 697,02 грн;
-№ 005952/2408 за порушення підпункту 73.3.3 пункту 73.3 статті 73 ПК України в частині ненадання відповіді на запит, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу та визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 8000 грн.
Не погоджуючись з правомірністю прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Отже правомірність та законність спірних податкових повідомлень-рішень є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі- ПК України, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до положень підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначається статтею 78 ПК України.
Згідно з пунктом 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені статтею 79 ПК України. 
Згідно пунктів 79.2. - 79.3 статті 79 ПК документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
Пунктами 42.1. та 42.2 статті 42 ПК України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Зі змісту позову випливає, що позивач обґрунтовує позовні вимоги в тому числі і протиправністю проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача до моменту вручення йому копії наказу про проведення перевірки від 13.12.2024 №3726-п, а також письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 16.12.2024 №253.
З матеріалів справи слідує, що копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.12.2024 №3726-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 16.12.2024 №253 надіслано ОСОБА_1 через АТ «Укрпошта» 16.12.2025, рекомендованим листом за №15102/6/09-19-24-08 від 13.12.2024 з поштовим повідомленням про вручення №7601800304295, за адресою: АДРЕСА_2 . 
Згідно поштового повідомлення про вручення із вказаним номером, пакет документів повернувся до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 19.12.2024 із відміткою, адресат відсутній за вказаною адресою.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , натомість з матеріалів справи слідує, що позивачка з 21.08.2020 зареєстрована як фізична особа - підприємець за основним видом економічної діяльності - 86.23 Стоматологічна практика та перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Чернігівській області з зареєстрованою податковою адресою; АДРЕСА_3 .
Суд вважає за необхідне зазначити, що лише виконання умов пункту 79.2 статті 79 ПК України надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.
Відтак для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при проведенні такої перевірки.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо дотримання умов та порядку проведення контролюючими органами перевірок.
У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 (справа №826/17123/18) зроблено висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Також у постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18 Верховний Суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.
Зміст висновків наведеної постанови свідчить про те, що установивши таке порушення процедури проведення перевірки, наслідком якого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд не повинен переходити, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №821/371/17, від 27.02.2020 у справі №П/811/3206/15 та від 26.03.2020 у справі №813/823/16, від 11.07.2022 у справі №120/5728/20-а, від 19.07.2023 у справі № 826/15828/18, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Оскільки копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.12.2024 №3726-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 16.12.2024 №253 надіслано ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою, натомість з 21.08.2020 остання зареєстрована як фізична особа - підприємець та перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Чернігівській області із зареєстрованою податковою адресою; АДРЕСА_3 , тому суд дійшов висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка є незаконною.
Враховуючи викладене, ГУ ДПС в Івано-Франківській області не дотрималося вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Як наслідок акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а тому прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення не можуть бути визнані судом правомірними.
Отже встановлені судом обставини щодо протиправності проведення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , за наслідками якої і були прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про їх протиправність.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин і не довів правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Отже виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Розподіл судових витрат здійснюється згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 227, 241-243, 246,250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 20.02.2025 №005946/2408, №005947/2408, № 005948/2408, № 005952/2408.
Стягнути за рахунок бюджетних призначень Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. 
Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. 

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).
Відповідач: Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, буд.20, м.Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 43968084).

Суддя В.В. Падій