ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/16082/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лозовського О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Далі – ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій щодо не врахування при призначенні пенсії по віку заробітної плати за періоди роботи в Республіці Білорусь за 1992-1999 роки відповідно до статті 40 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV протиправними; зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії по віку ОСОБА_1 з 15.12.2025 з урахуванням при обчисленні розміру пенсії заробітку за періоди роботи в Республіці Білорусь з 01.01.1992 по 30.09 1999 відповідно до статті 40 Закону « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 2021 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV(далі – Закон № 1058-IV). 
При первинному призначенні пенсії до обрахунку пенсійної виплати не було включено заробітну плату за період роботи у Брестському відділенні Білоруської залізниці з 01.01.1992 по 30.09.1999, про що позивача на його звернення ГУ ПФУ у Волинській області повідомив листом від 16.10.2025.
Позивач не погоджується із діями відповідача щодо не зарахування заробітної плати відповідно до наданих документів, у зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач ГУ ПФУ у Волинській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні вказуючи на те, що Угодою між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь було передбачено обчислення розміру пенсії із заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд, незалежно від перерв у роботі, який вона набула до 01.01.1992. Враховуючи викладене, при визначенні середньомісячного заробітку враховано заробітну плату до 01.01.1992 на підставі долучених до звернення архівних довідок, які підтверджені первинними документами (період з 01.12.1986 по 31.12.1991 на підставі довідок виданих Об`єднаним архівом «Брестським відділенням Білоруської залізничної дороги»).
Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.
Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 29.06.2021 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, що підтверджується листом відповідача від 16.10.2025 (а.с.6).
На звернення позивача з питання пенсійного забезпечення, ГУ ПФУ у Волинській області листом від 16.10.2025 надало відповідь, що Угодою між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь було передбачено обчислення розміру пенсії із заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд, незалежно від перерв у роботі, який вона набула до 01.01.1992. Враховуючи викладене, при визначенні середньомісячного заробітку враховано заробітну плату до 01.01.1992 на підставі долучених до звернення архівних довідок, які підтверджені первинними документами (період з 01.12.1986 по 31.12.1991 на підставі довідок виданих Об`єднаним архівом «Брестським відділенням Білоруської залізничної дороги») Відтак, розмір пенсії обчислено відповідно до вимог чинного законодавства.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За приписами частин другої, четвертої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з абзацом першим, п`ятим частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
За змістом частини першої статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Підпунктом 3 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (зі змінами; далі Порядок №22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01.07.2000 орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 (додаток 5). Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.
Відповідно до пункту 2.10 розділу ІІ Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
З матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ у Волинській області при перерахунку пенсії ОСОБА_1 не врахувало суми заробітної плати за періоди роботи на території Республіки Білорусь за період з 01.01.1992 по 30.09.1999, відомості про які містяться, зокрема, в архівній довідці від 30.03.2016 №73-1411/315, виданій об`єднаним архівом Білоруської залізниці (а. с. 12 зворот), та довідці від 23.03.2016 №306-10-32/193, виданій «Вагонним депо Брест» (а. с. 11 зворот), оскільки Угоду між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення денонсовано Законом України від 29.05.2023 №3117-ІХ, а тому наразі двосторонні Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь щодо пенсійного забезпечення відсутні.
Суд не погоджується із такими доводами відповідача, з огляду на таке.
Відповідно до статті 4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Відповідно до статті 2 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення, ратифікованої Законом №546/96-ВР від 22.11.1996, ця Угода регулює питання державного пенсійного забезпечення громадян, які постійно проживали на території однієї Договірної Сторони і переїхали на постійне проживання на територію іншої Договірної Сторони, та охоплює нижче перераховані види державних пенсій: пенсії за віком; пенсії по інвалідності; пенсії за вислугу років; пенсії в разі втрати годувальника.
Згідно з преамбулою цієї Угоди Уряд України та Уряд Республіки Білорусь, які далі іменуються Договірними Сторонами, домовилися про її укладення, виходячи з необхідності захисту прав громадян в галузі пенсійного забезпечення, прагнучи урегулювати питання пенсійного забезпечення громадян, бажаючи розвивати співробітництво в галузі пенсійного забезпечення.
Відповідно до статті 4 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення, договірні Сторони надають постійно проживаючим на своїй території громадянам іншої Договірної Сторони рівні із своїми громадянами права в галузі пенсійного забезпечення.
Статтею 5 вказаної Угоди передбачено, що пенсійне забезпечення громадян Договірних Сторін та членів їх сімей здійснюється по законодавству Договірної Сторони, на території якої вони постійно проживають, якщо цією Угодою не встановлено інше.
Відповідно до статей 6-7 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення, при призначенні пенсій зараховується трудовий (страховий) стаж, в тому числі і той, що дає право для призначення пенсій на пільгових умовах та за вислугу років, набутий по законодавству будь-якої з Договірних Сторін, в тому числі і до набуття чинності цієї Угоди, а також на території СРСР до 01.01.1992. При цьому обчислення трудового (страхового) стажу проводиться по законодавству Договірної Сторони, яка призначає пенсію.
Відповідно до статті 16 Угоди кожна Договірна Сторона має право денонсувати цю Угоду, повідомивши письмово про це іншу Договірну Сторону. Дія цієї Угоди припиняється з дня, вказаного у повідомленні, але не раніше ніж через шість місяців з дня, наступного за днем отримання повідомлення.
29.05.2023 Верховна Рада України прийняла Закон №3117-ІХ «Про денонсацію Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення» (далі – Закон №3117-ІХ).
Між тим, статтею 16 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення передбачено, що права громадян, набуті згідно з положеннями цієї Угоди, не втрачають своєї сили в разі її денонсації.
Отже, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання взяті згідно з Угодою перед громадянами, які набули права згідно Угоди до її денонсації.
Таким чином, за наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні періоду роботи до страхового стажу чи не прийняття на території держав - учасниць Співдружності без легалізації необхідних для пенсійного забезпечення документів, виданих у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 01.12.1991.
Позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення та перерахунок пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди, а отже, і з денонсацією міжнародних угод.
З архівної довідки від 30.03.2016 за №73-1411/315, виданій об`єднаним архівом Білоруської залізниці вбачається, що позивачу в період з лютого 1989 по грудень 1996 була нарахована та виплачена заробітна плата, а в довідці від 23.03.2016 №306-10-32/193, виданій «Вагонним депо Брест» зазначений заробіток, який враховується для нарахування пенсії за період з січня 1997 року по вересень 1999 року.
Отже, судом досліджений зміст довідок, які видані позивачу до прийняття Закону №3117-ІХ. Зазначені довідки відображають суми заробітної плати позивача в період з 01.01.1992 по 30.09.1999, на території якої позивач працював. Будь-яких належних доказів невідповідності змісту довідок, доказів їх недостовірності відповідач не надав. 
Суд наголошує, що станом на час роботи позивача на території Республіки Білорусь Угода між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення, ратифікованої Законом №546/96-ВР від 22.11.1996 була чинною і розповсюджувала свою дію на правовідносини, які стосувались права позивача на пенсійне забезпечення.
Водночас, відповідач не надав доказів того, що він проводив будь-яку обґрунтовану перевірку достовірності документів або даних, вказаних у них, звертався з відповідними запитами та листами або вчиняв інші дії, спрямовані на уточнення обставин, які викликали сумніви.
Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що зазначені довідки містять інформацію про періоди роботи, за які здійснювалась виплата заробітної плати та суми заробітної плати, а тому є належними документами, які підлягають врахуванню при обчислені пенсії позивача, відтак, у цьому випадку позивач не може бути позбавлений права на врахування сум отриманої ним заробітної плати при обчисленні пенсії саме в період з 01.01.1992 по 30.09.1999, про що зазначено в архівній довідці від 30.03.2016 №73-1411/315, виданій об`єднаним архівом Білоруської залізниці та в довідці від 23.03.2016 №306-10-32/193, виданій «Вагонним депо Брест».
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що ГУ ПФУ у Волинській області безпідставно не провело перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати за періоди роботи на території Республіки Білорусь через відсутність двосторонньої Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь щодо пенсійного забезпечення, тому відповідно до наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо не врахування при призначенні позивачу пенсії по віку заробітної плати за періоди роботи в Республіці Білорусь за 1992-1999 роки відповідно до статті 40 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії по віку з 15.12.2025 з урахуванням при обчисленні розміру пенсії заробітку за періоди роботи в Республіці Білорусь з 01.01.1992 по 30.09.1999 відповідно до статті 40 Закону « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.
Крім того, відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплачений згідно з квитанцією від 12.12.2025.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6; код ЄДРПОУ 13358826) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не врахування при призначенні пенсії по віку ОСОБА_1 заробітної плати за періоди роботи в Республіці Білорусь за 1992-1999 роки відповідно до статті 40 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату пенсії по віку ОСОБА_1 з 15.12.2025 з урахуванням при обчисленні розміру пенсії заробітку за періоди роботи в Республіці Білорусь з 01.01.1992 по 30.09.1999 відповідно до статті 40 Закону « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, з врахуванням архівної довідки від 30.03.2016 №73-1411/315, виданій об`єднаним архівом Білоруської залізниці та довідки від 23.03.2016 №306-10-32/193, виданій «Вагонним депо Брест».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. А. Лозовський