Справа № 751/6740/25 	Головуючий у 1 інстанції Овсієнко Ю.К. 	
Провадження № 33/4823/25/26 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Бабинця С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Бабинця С.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) із накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 04 червня 2025 року о 15 год. 49 хв. в м. Чернігові, по вул. Громадська, 47А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MERCEDES – BENZ С 180», д.н.з. НОМЕР_1 , під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (барбітурати). Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в лікарні у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 697 від 20.06.2025 року, чим порушив вимоги п.2.9 «б» Правил дорожнього руху. 

Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат Бабинець С.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі за відсутністю в діях його довірителя події та складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а накладене стягнення не відповідає ступеню тяжкості вчиненого правопорушення. Акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 не мав будь-яких ознак сп`яніння чи перебував у хворобливому стані, а тому вимога поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння, є неправомірною. При цьому, вказує, що за два дні до зупинки працівниками поліції його підзахисного, останній проходив курс лікування та приймав ліки, які в своєму складі містять барбітурати, а тому вважає, що його підзахисного було передчасно притягнуто до адмінвідповідальності.

В судове засідання апеляційної інстанції, після відкладення розгляду справи, ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. 

При цьому, в судовому засіданні захисник зазначив, що ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи апеляційним судом вживались заходи щодо виклику лікаря, який склав висновок №697 від 20.06.2025 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 для дачі відповідних пояснень по справі, проте, він в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «б» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №405830 від 29.07.2025 року, ОСОБА_1 04 червня 2025 року о 15 год. 49 хв. в м. Чернігові, по вул. Громадська, 47А, керував транспортним засобом «MERCEDES – BENZ С 180», д.н.з. НОМЕР_1 , під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (барбітурати). Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в лікарні у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 697 від 20.06.2025 року, чим порушив вимоги п.2.9 «б» Правил дорожнього руху (а.с.3).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 697 від 20.06.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій (барбітурати). 

Твердження захисника, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки сп`яніння, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та фактично є його суб`єктивним тлумаченням подій, відображених на відеозаписах.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), якими є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

В даному випадку, працівник поліції, оцінивши поведінку та стан ОСОБА_1 , дійшов до висновку, що водій може перебувати в стані сп`яніння, а тому, в порядку вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, запропонував йому пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд зауважує, що поліцейський, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог пп. «а» та пп. «б» п.2.9 Правил дорожнього руху, а водій, відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 8 розділу III Інструкції визначено, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Тобто, Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано КНП «ЧОПНЛ» Чернігівської обласної ради, а саме, виявлено у сечі ОСОБА_1 – барбітурати.

Відповідно до пункту 15 розділу III Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16 розділу III Інструкції).

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається (а.с.6), що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм, у працівника поліції виникла підозра, що водій перебуває у стані сп`яніння, при цьому, на місці зупинки транспортного засобу було проведено і відповідний огляд водія. 

Згідно п.2 розділу І Інструкції, поліцейський суб`єктивно оцінює наявність у водія ознак сп`яніння і, як наслідок, існування підстав для проведення огляду. З метою усунення суб`єктивних чинників, надалі ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, і останній погодився.

ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу з метою огляду для визначення стану сп`яніння та було проведено зовнішній огляд водія, поведінку обстежуваної особи, стан його свідомості, мовну здатність та вегетативно-судинні реакції (дихання, пульс, артеріальний тиск), надано ємність для відібрання біологічного середовища. При цьому, ОСОБА_1 вказував, що систематично вживає медичні препарати, переважно «барбовал» у значній кількості, процедуру відібрання біологічного зразку, а саме сечі, не оскаржував та погодився із даним видом дослідження. За результатами медичного аналізу, в біологічному зразку (сечі) було виявлено – барбітурати.

Тобто, заключний висновок та діагноз за результатами огляду про те, що ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних.

До того ж, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 або його захисник звертались зі скаргами до керівництва медичної установи на дії лікаря, який проводив огляд, а також до правоохоронних органів з відповідною заявою чи скаргою про перевищення лікарем своїх службових повноважень.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисника слід розцінювати, як намагання його довірителем уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.
Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керував транспортним засобом перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п.2.9 «б» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і апеляційний суд.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому, накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів є невід`ємною частиною стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

В зв`язку з цим, санкція даної норми закону з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативною та суворою.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, з чим погоджується і апеляційний суд, у зв`язку з чим, доводи апелянта, в цій частині, також не заслуговують на увагу.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Бабинця С.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 –¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬ залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	М. М. Оседач