Справа №574/1010/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гук Т. Р.	
Номер провадження 33/816/879/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. , розглянувши у відкритому судовому в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Грищука Д.В. на постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 09 грудня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 06 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. 
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Буринського районного суду Сумської області від 09 грудня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 06 років, без оплатного вилучення транспортного засобу за те, що 14 листопада 2025 року о 11 год. 25 хв. по вул. Шкільна у с. Воскресенка, Конотопського району, Сумської області керував мотоциклом «МТ-11», без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.
Окрім цього, 14 листопада 2025 року об 11 год 25 хв по вул. Шкільна в с. Воскресенка, Конотопського району, Сумської області, ОСОБА_1 повторно протягом року, керував мотоциклом «МТ-11», без номерних знаків, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Грищук Д.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 09 грудня 2025 року та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що долучена до матеріалів справи постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5799077 від 25 вересня 2025 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, належним чином не завірена, а тому є не належним доказом.
Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Окрім цього, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги те, що ОСОБА_1 з результатом огляду був не згодний та бажав пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак йому було безпідставно відмовлено.
Враховуючи викладене, апелянт вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що копію оскаржуваного судового рішення, було отримано ОСОБА_1 лише 18 грудня 2025 року, а розгляд справи відбувався без участі останнього. Тому, враховуючи викладені обставини, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку з поважністю причин пропуску.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Грищук Д.В. у судове засідання не з`явились, проте від захисника надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі, апеляційну скаргу підтримують у повному обсязі та просять її задовольнити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оскаржувана постанова суду першої інстанції постановлена у відсутність особи, відносно якої складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 та його захисника. Підтверджуючих відомостей про отримання останніми копії оскаржуваного судового рішення, матеріали справи не містять. 
З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне, клопотання задовольнити, поновити захиснику Грищуку Д.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Буринського районного суду Сумської області від 09 грудня 2025 року як такий, що пропущений з поважних причин.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст.126 КУпАП.
Факт скоєння ОСОБА_1 вказаних правопорушень за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, зокрема: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 512698 від 14 листопада 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я; 
- роздруківкою з приладу «Драгер Alcotest 6820» № 566 від 14 листопада 2025 року, відповідно до якої, у ОСОБА_1 рівень алкоголю становив 1,60 % проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтвердженого проходження ОСОБА_1 освідування на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер Alcotest 6820»;
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 512711 від 14 листопада 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5799077 від 25 вересня 2025 року, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП;
- довідкою начальника ГУНП в Сумській області Станішевського Д., відповідно до якої, ОСОБА_1 , за відомостями ГСЦ МВС, посвідчення водія не видавалося;
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля, якими зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
Із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора зі службового автомобіля, вбачається, що 14 листопада 2025 року о 11 год. 25 хв. на вул. Шкільна в с. Воскресенка, Конотопського району, Сумської області було зупинено мотоцикл «МТ – 11» без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_1 .
Працівники поліції встановивши особу водія, повідомили останнього про наявність у нього ознак сп`яніння, у зв`язку з чим, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, на що останній погодився.
Після продуття, показники приладу Драгер, показали наявність у ОСОБА_1 1,60 % проміле алкоголю.
Із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, ОСОБА_1 погодився. 
Медичний огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 проходити відмовився.
На підставі вище викладеного, працівники поліції повідомили останнього про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім цього, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , працівниками поліції було встановлено, що останній повторно протягом року вчинив порушення, керував транспортним засобом не маючи такого права 
Таким чином, відносно останнього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із іншими долученими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Апеляційний суд зауважує, що обов`язковими ознаками інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що поза розумним сумнівом підтверджено матеріалами справи.
Так, на долученому відеозаписі зафіксовано факт керування ОСОБА_1 мотоциклом «МТ – 11» та його відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, навіть після роз`яснення йому правових наслідків такої поведінки.
Окрім цього, відповідно до вимог п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Повторним відповідно до ст. 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідного правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Щодо відсутності реквізитів у долученій до матеріалів справи постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме підпису, печатки та відмітки про відповідність копії оригіналу, апеляційний суд звертає увагу на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5799077 від 25 вересня 2025 року долучена до матеріалів справи у вигляді витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи «ARMOR», яка використовується уповноваженими підрозділами Національної поліції України для формування, обліку та зберігання матеріалів у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність особи, при цьому такі дані можуть міститися, зокрема, в документах, отриманих у встановленому законом порядку.
Роздруківка постанови з електронної бази даних «ARMOR» є офіційним електронним документом, сформованим уповноваженим органом у межах його компетенції, а тому відповідає критеріям належності та допустимості доказів. Відсутність на паперовому носії підпису посадової особи, відбитка печатки чи відмітки про відповідність копії оригіналу не свідчить про недопустимість такого доказу, оскільки оригінал документа зберігається в електронній системі, а його достовірність підтверджується реквізитами, що містяться у витягу з бази даних.
Таким чином, постанова, роздрукована з інформаційно-телекомунікаційної системи «ARMOR», є належним і допустимим доказом у справі та правомірно врахована судом для підтвердження повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті виключно безпідставне уникнення від відповідальності за вчинені правопорушення.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З урахуванням наведених обставин та всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, у зв`язку з чим постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу — без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП України,
п о с т а н о в и л а:
Поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Грищуку Д.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Буринського районного суду Сумської області від 09 грудня 2025 року.
Постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 09 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. 00 коп., із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 06 років, без оплатного вилучення транспортного засобу - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Грищука Д.В. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.