ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/6085/24 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Безименної Н.В.
суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А
Позивач звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення прийнятого у формі протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.04.2024 року № 7/в;
- зобов`язати відповідача прийняти рішення про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі частини від 15 млн. грн. у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 ОСОБА_1 , яка діє в інтересах доньки ОСОБА_3 .
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.04.2024 року № 7/в. Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) батька ОСОБА_2 , пов`язаної із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на момент прийняття оскаржуваного рішення одноразова грошова допомога вже була призначена дружині, матері та сину загиблого, а застосування подальших змін в законодавстві можливе лише за умови, якщо така допомога не призначалася.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавала. В суді першої інстанції її позиція обґрунтовувалась тим, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , що дає їй право на отримання ОГД відповідно до Постанови № 168 та ст.16, ч.1 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яке підлягає реалізації з моменту народження та до спливу трирічного строку з дня загибелі батька.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядались в порядку спрощеного провадження, введення в України воєнного стану та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 14.02.2019 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 ) (а.с.13 зворот). 
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17).
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.17 зворот).
Відповідно до витягу з протоколу засідання 11 Регіональної ВЛК №1846 від 02.11.2022, причина смерті ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини (а.с.16).
За результатами розгляду звернення позивача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги неповнолітній ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю її батька ОСОБА_2 , відповідно до витягу з протоколу засідання №7/в від 02.04.2024 Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийняла рішення (п. 1) про відмову у призначенні частки ОГД на ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 оскільки дочка народилася після загибелі батька - ОСОБА_2 , при цьому ОГД вже призначена та виплачується членам сім`ї загиблого, а саме матері та сину (а.с.18).
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що дочка загиблого військовослужбовця у розумінні статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", належить до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, натомість спірне рішення комісії Міністерства оборони України є необґрунтованим і прийнятим без урахування усіх обставин, які мали значення для його прийняття.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Згідно зі ст.16-1 Закону № 2011-XII (в редакції до 29.03.2024) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Статтею 16-1 Закону № 2011-XII (в редакції станом на час виникнення спірних взаємовідносин) передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
Згідно з п.4 вказаної статті до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:
діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;
вдова (вдівець);
батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);
внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);
жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;
утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 (у редакції чинній станом на дату смерті ОСОБА_2 ) передбачено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Відповідно до п.2 Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 (у редакції чинній станом на дату виникнення спірних взаємовідносин) сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-12 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-12 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Згідно з абз.4 п.2 вказаної Постанови після призначення та виплати одноразової грошової допомоги, повторне її призначення та виплата, у зв`язку із звернення осіб, що мають на неї право, не здійснюється, оскільки у такому випадку здійснюється її перерозподіл за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Апелянт зазначає, що на момент смерті ОСОБА_2 положення законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, не передбачалось права ОСОБА_3 , як дитини, що була зачата за життя ОСОБА_2 особи та народжена після його смерті, на отримання одноразової грошової допомоги. Натомість, чинні норми надають їй права на виплату на отримання одноразової грошової допомоги за умови, що таку нагороду не було призначено та виплачено.
Відповідач стверджує, що одноразова грошова допомога внаслідок смерті ОСОБА_3 була призначена та виплачена, тому її розподіл має здійснюватися за взаємною згодою сторін, які її отримали, або в судовому порядку між такими особами.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.02.2023 №35/168, матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_2 призначена одноразова грошова допомога в розмірі 1/5 частини 15000000,00 грн в сумі 3000000,00 грн (а.с.37).
Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.03.2023 №72/168, сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_2 призначена одноразова грошова допомога в розмірі 1/5 частини 15000000,00 грн в сумі 3000000,00 грн (а.с.37 зворот).
Витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.04.2024 №58/168, матері та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_2 призначена одноразова грошова допомога в розмірі 4/15 частини 15000000,00 грн в сумі 4000000,00 грн у рівних частках кожному (а.с.36 зворот).
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.04.2024 №57/168, дружині загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_2 призначена одноразова грошова допомога в розмірі 1/3 частини 15000000,00 грн в сумі 5000000,00 грн (а.с.36).
Отже, одночасно із вирішенням питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 його доньці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 комісією відповідача вирішувалось питання про призначення частини одноразової грошової допомоги матері, сину та дружині загиблого солдата ОСОБА_2 .
Наведене свідчить про відсутність підстав вважати, що 02.04.2024 на момент вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже було призначено та виплачено членам сім`ї загиблого ОСОБА_2 весь розмір одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 Постанови №168.
Таким чином, беручи до уваги, що внаслідок змін в законодавстві, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зачата за життя та народилась після смерті ОСОБА_2 , набула права на отримання одноразової грошової допомоги, та оскільки за її призначенням та виплатою ОСОБА_1 (мати та законний представник ОСОБА_3 ) звернулась в межах трирічного строку на отримання одноразової грошової допомоги та до моменту призначення і виплати іншим членам сім`ї всієї суми одноразової грошової допомоги, у відповідача не було підстав для прийняття рішення про відмову у призначенні такої допомоги ОСОБА_3 .
З огляду на викладені обставини, з врахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яким відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 Постанови №168 ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 є необґрунтованим, прийнятим без урахування усіх обставин, які мали значення для його прийняття, а також вимог законодавства, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині незадоволених позовних вимог, в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 
Текст постанови складено 14 січня 2026 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма