Окрема думка
судді Доброславського районного суду Одеської області ОСОБА_1 
на ухвалу у справі №504/2516/25 від 30.01.2026 року

Справа №504/2516/25
Провадження по справі № 1-кп/504/368/26

"30" січня 2026 р. с-ще Доброслав

Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 30.01.2026 року, постановленою колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 17.06.2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №22025160000000073 від 30.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України зі сторони обвинувачення та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі сторони захисту, за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №22025160000000073 від 30.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України та продовжено підготовку справи до судового розгляду.
Частиною третьою статті 375 КПК України передбачено, що кожен суддя з колегії суддів має право викласти письмово окрему думку.
Щодо підстав відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості повністю підтримую думку колегії, відносно продовження підготовки справи до судового розгляду заперечую та вважаю, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №22025160000000073 від 30.01.2025 року №22025160000000073 від 30.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України після відмови у затвердженні угоди слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування та висловлюю з цього приводу окрему думку з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Системний аналіз зазначених норм КПК України дає підстави прийти до висновку про те, що на стадії підготовчого судового засідання суд не вправі оцінювати повноту досудового розслідування, а зобов`язаний повернути кримінальне провадження прокурору (обвинувальний акт, угоду, матеріали досудового розслідування, що разом становлять матеріали кримінального провадження).
При цьому, п.1 ч.3 ст.314 КПК України - є спеціальною нормою, яка регулює наслідки розгляду кримінального провадження на підставі угоди, досягнутої на стадії досудового розслідування та має імперативний характер.
Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» №13 від 11.12.2015 року, якщо угоди (незалежно від її виду) досягнуто під час досудового розслідування, після виконання процесуальних дій, передбачених статей 290, 291 КПК, складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт разом із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.
Згідно з п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» №13 від 11.12.2015 року за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Будь-яких заяв від прокурора про відсутність необхідності продовження досудового розслідування не надходило.
Враховуючи вищевикладене, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, не вбачаю законних підстав для її затвердження, тому вважаю, що в її затвердженні слід відмовити, а кримінальне провадження (обвинувальний акт, угода) необхідно повернути прокуророві для продовження досудового розслідування в загальному порядку, відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України.
Також звертаю увагу, що ч.4 ст.314 КПК України передбачено можливість оскарження повернення виключно обвинувального акта. 
Верховний Суд у своїй ухвалі від 12 березня 2018 року у справі № 576/1012/17 (провадження № 51-4569ск18) зазначив, що ухвали про відмову в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування не входять до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1