ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/803/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
за участю секретаря судового засідання Бурової А.Ю. 
за участю: представника відповідача Герасименко К.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025, (суддя суду першої інстанції Кучугурна Н.В.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/803/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, 
УСТАНОВИВ:
13.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0753502408 від 13.12.2024;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0753532408 від 13.12.2024;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0753522408 від 13.12.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем була проведена документальна позапланова перевірка з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства фізичною особою – платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, за результатами якої був складений акт, відповідно до висновків якого документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення платником податків ОСОБА_1 : пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п. 176.1 ст.176, п. 179.1 ст.179 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік; пп. 164.2.20 п. 164.2 ст.164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст.168 та п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України, а саме: заниження загального річного оподатковуваного доходу внаслідок недекларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у сумі 4075669,97 грн в результаті визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік на суму 733620,60 грн; пп.1.2, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за 2023 рік на суму 61135,05 грн. Висновки акта перевірки, зокрема, обґрунтовані тим, що відповідно до наявної податкової інформації фізична особа - платник податків ОСОБА_1 протягом 2023 року отримував доходи, які згідно з Кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації). Так, згідно з інформацією, яка надійшла до ГУ ДПС від ДПСУ листом №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 (вхідний ГУ ДПС №1751/8 від 26.03.2024), яку отримано від Національного банку України листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ (вх. ДПСУ від 22.03.2024 №33529/5) на розрахунковий рахунок фізичної особи ОСОБА_1 надходили грошові перекази у значних розмірах із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), та листом №23858/7/99-00-24-04-03-07 від 21.08.2024 (вхідний ГУ ДПС 5170/8 від 21.08.2024), яка одержана листом від Національного банку України від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ (вх. ДПС №87431/5 від 20.08.2024) на рахунки фізичної особи ОСОБА_1 протягом 2023 року надійшли грошові перекази у загальній сумі 4975669,97 грн. Позивач вважає, що інформація, отримана від НБУ про розмір коштів, що надійшли на його рахунок є банківською таємницею в силу приписів ст. 60 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», відповідно така інформація не може бути підставою для податкової перевірки. Позивач вказує, що підстави встановлені підпунктами для розкриття банківської таємниці передбачені статтею 62 ЗУ “Про банки та банківську діяльність” відсутні. Також, позивач зазначає, що акт складений за результатами перевірки не відповідає вимогам ПК України, зокрема п. 86.1 ст. 86 ПК України, а саме акт підписаний лише однією посадовою особою контролюючого органу, у зв`язку із чим не вважається актом перевірки у розумінні ПК України, що в свою чергу підтверджує той факт, що такий акт перевірки не має жодної юридичної сили. До того ж, позивач зазначає, що кожен доказ, в тому числі: лист НБУ, лист ДПСУ, акт перевірки та прийняті спірні ППР є недопустимим доказом наявності у позивача обов`язку сплатити незаконно нараховані грошові зобов`язання. 
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 07.07.2025 відмовив в задоволенні позовних вимог. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. 
Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначає, що відповідачем не надано до суду жодних доказів того, що отримані позивачем кошти є доходом, також не надано жодних матеріалів, які могли б оцінюватися судом в якості доказів. Також, позивач наводить судову практику ВС та апеляційних адміністративних судів. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 08.10.2024 №4820-п, на підставі пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1. ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, п.78.1.2, п.78.1 ст.78, ст.79, пп.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України та у зв`язку і отриманням інформації щодо значних обсягів переказів на рахунок фізичної особи із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) фізичною особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 08.11.2024 тривалістю 2 робочі дні. Перевірку провести за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 з метою достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору.
Копія зазначеного наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області та Повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 08.10.2024 №820 були направлені засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, і отримане за довіреністю ОСОБА_2 .
За результатами проведеної перевірки складено акт від 18.11.2024 №3579/04-36-24-09/ НОМЕР_1 , відповідно до висновків якого документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення платником податків ОСОБА_1 :
- пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п. 176.1 ст.176, п. 179.1 ст.179 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік;
- пп. 164.2.20 п. 164.2 ст.164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст.168 та п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України, а саме: заниження загального річного оподатковуваного доходу внаслідок недекларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у сумі 4075669,97 грн в результаті визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік на суму 733620,60 грн;
- пп.1.2, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за 2023 рік на суму 61135,05 грн.
Висновки акта перевірки, зокрема, обґрунтовані тим, що відповідно до наявної податкової інформації фізична особа - платник податків ОСОБА_1 протягом 2023 року отримував доходи, які згідно з Кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації). Так, згідно з інформацією, яка надійшла до ГУ ДПС від ДПСУ листом №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 (вхідний ГУ ДПС №1751/8 від 26.03.2024), яку отримано від Національного банку України листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ (вх. ДПСУ від 22.03.2024 №33529/5) на розрахунковий рахунок фізичної особи ОСОБА_1 надходили грошові перекази у значних розмірах із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), та листом №23858/7/99-00-24-04-03-07 від 21.08.2024 (вхідний ГУ ДПС 5170/8 від 21.08.2024), яка одержана листом від Національного банку України від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ (вх. ДПС №87431/5 від 20.08.2024) на рахунки фізичної особи ОСОБА_1 протягом 2023 року надійшли грошові перекази у загальній сумі 4975669,97 грн.
Фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 були направлені запрошення до контролюючого органу для подання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік від 27.03.2024 №21018/6/04-36-24-15-19 та лист від 02.05.2024 №31528/6/04-36-24-15-19 про надання документів щодо підтвердження отриманого доходу.
Враховуючи викладене, перевіркою встановлено порушення п.п.164.2.20 п. 164.2 ст.164. п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст.168 та п. 167.1 ст.167 Кодексу у зв`язку з неподанням платником податків ОСОБА_1 декларації про отримані у 2023 році інші доходи у сумі 4075669,97 грн та донараховано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 733620,60 грн (4075669,97 грн х 18% = 733620,60 грн).
У зв`язку із встановленням порушення пп.1.2, пп.1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу позивачу донараховано військовій збір у розмірі 61135,05 грн (4075669,97 грн х 1,5% = 61135,05 грн).
Перевіркою повноти сплати (перерахування) сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які підлягають сплаті платником податків самостійно, встановлено, що в порушення пп. в) 168.4.5 п.168.4 ст.168 та пп.1.4, п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ фізичною особою ОСОБА_1 не сплачено (перераховано) податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з інших доходів отриманих у 2023 році.
Одночасно перевіркою встановлено, що у зв`язку з отриманням податкової інформації від ДПСУ листом №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.202 (вхідний ГУ ДПС №1751/8 від 26.03.2024), яку отримано від Національного банку України листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ (вх. ДПСУ від 22.03.2024 №33529/5) про надходження грошових переказів у значних розмірах із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) на розрахунковий рахунок фізичної особи ОСОБА_1 , відповідно до підстав передбачених підпунктом 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, на адресу платника податків ОСОБА_1 . ГУ ДПС надіслано лист від 02.05.2024 №31656/04-36-24-11-17-15 про надання документів щодо підтвердження отриманого доходу. Лист ГУ ДПС від 02.05.2024 №31656/04-36-24-11-17-15 направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, у порядку визначеному ст.42 Кодексу. 23.05.2024 лист отримано особисто платником.
Акт був направлений на адресу ОСОБА_1 і ним отриманий, про що свідчить копія акту, надана до матеріалів справи позивачем.
На підставі висновків акта перевірки, ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 13.12.2024:
- форми “Р” №00753522408, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 917725,75 грн, з яких за податковим зобов`язанням 733620,60 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 183405,15 грн;
- форми “Р” №00753522408, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 76418,81 грн, з яких за податковим зобов`язанням 61135,05грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 15283,76 грн;
- форми “ПС” №0753532408, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік.
Позивач не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, тому і звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення - рішення, що прийняті за наслідками перевірки є правомірними та скасуванню не підлягають.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовує та визначає Податковий кодекс України (ПК України)
Згідно з пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Відповідно до положень п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
У відповідності до п. 78.1. ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп. 78.1.1);
- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп. 78.1.4).
Відповідно до положень пп. 79.1, 79.2 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Як зазначено вище, наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 08.10.2024 №4820-п, на підставі пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1. ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, п.78.1.2, п.78.1 ст.78, ст.79, пп.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України та у зв`язку і отриманням інформації щодо значних обсягів переказів на рахунок фізичної особи із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) фізичною особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 08.11.2024 тривалістю 2 робочі дні. Перевірку провести за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 з метою достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору.
Вказаний висновок відповідача ґрунтувався на тому, що листом Державної податкової служби України від 26.03.2024 №8651/7/99-00-24-01-02-07, повідомлено контролюючий орган про отриману від Національного банку України інформацію листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ (вх. ДПС №33529/5 від 22.03.2024).
Листом НБУ від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ було, зокрема, повідомлено ДПС України, що за результатами виконання наглядових функцій установлено, що:
“ 1) для поповнення рахунків гравців на вебсайтах для азартних ігор, що діють без відповідної ліцензії, використовувалися перекази між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) за схемою, де:
гравець під час реєстрації на вебсайті отримував реквізити ЕПЗ іншої фізичної особи та переказував кошти цій фізичній особі;
після вищезазначеного переказу рахунок гравця на сайті для азартних ігор поповнювався, і він далі виконував ставки та використовував послуги казино;
кошти, що надходили за реквізитами ЕПЗ, наданими на вебсайті, переказувалися на інші рахунки фізичних осіб та знімались готівкою;
2) у схемі використовувалися реквізити ЕПЗ понад 300 клієнтів, що мали однотипну аномальну поведінку:
під час відкриття рахунків клієнти інформували банки про орієнтовані суми доходів та суми надходжень, що в основному становили незначні суми (у більшості випадків від 0,00 грн до 25 000,00 грн);
більшість клієнтів є новими для банків і масово відкривали рахунки в однаковий період: 93% відкрили рахунки менше ніж 12 місяців тому, 76% - менше ніж шість місяців тому;
у перші три місяці після відкриття рахунку здійснюють операції отримання або р2р-платежі з аномальною інтенсивністю;
у клієнтів висока концентрація операцій переказів і майже немає звичайних операцій купівлі товарів, послуг, кількість р2р-платежів (отримання або відправлення) перевищує 20 штук на місяць (89% вибірки), що мінімум у два рази вище ніж звичайні карткові операції (зняття готівки, розрахунки в торговій мережі як фізично, так і онлайн);
більшість клієнтів належать до соціально вразливих верств населення (пенсіонери, безробітні, студенти, перебувають у декретній відпустці) або обіймають посади, які не передбачають значних надходжень коштів на рахунки;
значна кількість клієнтів віком до 20 років, наявні випадки клієнтів віком 16 років;
часто фізичні особи мали рахунки одночасно в декількох банках.
З огляду на отриману інформацію, що може свідчити про правопорушення та/або використовуватися для запобігання, виявлення, припинення розслідування правопорушень, притягнення винних осіб до відповідальності за вчинення, надаємо додаток до цього листа (далі - Додаток) з переліком фізичних осіб та загальними обсягами оборотів за 2023, ЕПЗ яких брали участь у схемі обходження заборони здійснення платежів на користь осіб, які організують, проводять азартні ігри на території України без відповідної ліцензії.”.
Відповідно до додатку до вказаного листа передбачено, що, зокрема, ОСОБА_1 у 2023 році мав дебетовий оборот 4044914 грн, кредитовий оборот 4075670 грн.
Крім того, листом Державної податкової служби України від 26.03.2024 №8651/7/99-00-24-01-02-07 також визначено, що при опрацюванні зазначеної інформації слід забезпечити направлення/вручення платникам податків повідомлень про обов`язок подання декларації про майновий стан та доходи за звітний (податковий) рік та залучення до декларування зазначених платників податків, а у разі неподання декларацій забезпечити одержання від згаданих платників податків - фізичних осіб відповідних пояснень та їх документального підтвердження згідно з положеннями п. 73.3 ст. 73 ПК України та у разі підтвердження фактів порушень вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на органи ДПС, забезпечити залучення таких платників податків до декларування одержаних доходів, а у разі невиконання платниками податків податкового обов`язку - здійснення контрольно-перевірочних заходів з урахуванням вимог та обмежень, встановлених Кодексом.
У постанові Касаційного адміністративного суду у складі колегії суддів Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 420/9909/23 зазначено, що наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою саме для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.
Враховуючи викладене, з огляду на отримання відповідачем від ДПС України інформації, наданої листом Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році, зокрема фізичної особи ОСОБА_1 , дебетовий оборот по рахунку якого складає 4044914 грн, кредитовий оборот 4075670 грн, оскільки вказаний дохід не було включено позивачем до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, на переконання суду, у контролюючого органу були законні підстави, після отримання в установленому законодавством порядку такої інформації, здійснити документальну позапланову перевірку позивача.
Встановлені обставини справи свідчать, що у період з 08.11.2024 по 11.11.2024 посадовою особою ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 08.10.2024 №4820-П “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків – ОСОБА_1 ” проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання оподаткування та декларування отриманих доходів за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, за результатами якої складено акт від 18.11.2024 №3579/04-36-24-09/ НОМЕР_1 .
Відповідно до висновків акту за наслідками проведення перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог пп. 164.2.20 п. 164.2 ст.164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст.168 та п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України, а саме: заниження загального річного оподатковуваного доходу внаслідок недекларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у сумі 4075669,97 грн в результаті визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік на суму 733620,60 грн.
Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.
Згідно підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України, платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
За приписами пункту 163.1 статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Пунктом 164.1 статті 164 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.
Згідно пункту 164.3 статті 164 ПК України, при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.
Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначений статтею168 ПК України.
За приписами підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.
Пунктом 167.1 статті 167 ПК України передбачено, що cтавка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Доходи, визначені статтею 163 ПК України, є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5 % від об`єкта оподаткування (пункт 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України).
Під час податкової перевірки відповідач встановив, що у 2023 році позивач отримав дохід у вигляді грошових переказів від фізичних осіб на загальну суму 4075669,97 грн, із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), що є платіжним інструментом при переказі коштів фізичними особами один одному, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом.
Водночас, вказані доходи у сумі, які надійшли на банківські рахунки позивача, останній не задекларувала та не спростував той факт, що вказані грошові кошти не є доходом.
Враховуючи факт ненадання позивачем жодних первинних документів з приводу одержання вказаної суми коштів, податковий орган підставою вказав на необхідність сплати позивачкою податку на доходи фізичних осіб в розмірі 18% та військового збору у розмірі 1,5%.
Відтак, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог про визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Також, суд зазначає, що відповідно до вимог підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Пунктом 49.1 статті 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Згідно з підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.
За приписами пункту 179.1 статті 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Судом встановлено, що позивач не подав річну декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність застосування відповідачем, на підставі пункту 120.1 статті 120 ПК України, штрафу у розмірі 340 грн.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права викладений в постанові Верховного Суду від 17.10.2025 в адміністративній справі № 460/11335/24.
Щодо посилань позивача на допущення відповідачем процерних поршень при складенні акту перевірки.
У вступній частині акту перевірки вказано, що вона проведена на підставі наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15.07.2024 №2943-п “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи – платника податків ОСОБА_3 ”. Тоді як, у спірних правовідносинах була проведена перевірка фізичної особи – платника податків ОСОБА_1 .
З цього приводу суд першої інстанції правильно вказав, що незначні недоліки в акті податкової перевірки не є безумовною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення. Навіть якщо акт містить формальні недоліки, це не означає, що виявлені податкові зобов`язання є недійсними. Суд має враховувати сукупність обставин справи та перевіряти, чи вплинули ці недоліки на достовірність висновків перевірки.
Колегія суддів враховує, що у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 Верховний Суд сформулював висновок, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Отже, процедурні порушення, допущені податковим органом під час призначення та/або проведення перевірки, можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, якщо вони мають грубий характер і істотно порушують права платника податків.
Колегія суддів зазначає, що зазначення у вступній частині акту перевірки неправильного прізвища ім`я, по батькові особи, яку перевіряють не мають грубого характеру та не порушують істотно права платника податку, фактично така помилка не мала впливу на перевірки та факти встановлені за її наслідками, відтак підстави для скасування податкових повідомлень – рішень, прийнятих за наслідками перевірки- відсутні. 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування судового рішення – відсутні. 
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, уд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 в адміністративній справі № 160/803/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Постанова в повному обсязі складена 14.01.2026. 

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш