Справа № 133/2401/25
Провадження № 22-ц/801/2454/2025
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дем`янова Ж. М.
Доповідач:Сопрун В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2025 року	Справа № 133/2401/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого Сопруна В.В.,
суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Вінниці цивільну справу №133/2401/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 – адвоката Пилипчука Володимира Олексійовича на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 вересня 2025 року, яке ухвалила суддя Дем`янова Ж.М. в Козятинському міськрайонному суді Вінницької області, повний текст складено 15 вересня 2025 року,
в с т а н о в и в:

В липні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася в суд з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 29 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 27673-01/2022. 
Між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 13 січня 2023 року укладено договір факторингу №13012023, згідно умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.
Відтак, згідно витягу з реєстру боржників, який є невід`ємним додатком до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача на загальну суму 10343,00 грн, з яких: 7000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 3343,00 грн – сума заборгованості за відсотками.
Всупереч умов кредитного договору відповідачем свої зобов`язання зі сплати наданих коштів не виконано.
Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №27673-01/2022 від 29 січня 2022 року в розмірі 10343 грн, з яких: заборгованість за основою сумою боргу – 7000,00 грн; заборгованість за відсотками – 3343,00 грн, а також судові витрати.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 вересня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в розмірі 10343 грн, з яких: заборгованість за основою сумою боргу – 7000,00 грн; заборгованість за відсотками – 3343,00 грн, а також судовий збір в розмірі 3028,00 грн. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що згідно з умовами кредитного договору відповідачем взято на себе зобов`язання використовувати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту, здійснювати погашення кредиту щомісячними платежами, однак вказані зобов`язання не виконано в повному обсязі, що призвело до виникнення боргу на загальну суму 10343,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

Не погодившись з таким рішенням представник  ОСОБА_1 – адвокат Пилипчук В.О.подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального права та без урахування дійсних обставин справи. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1050 грн – сума заборгованості за процентами, та судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. В решті позовних вимог відмовити. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що відповідачем було сплачено заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 7000 грн на, що суд першої інстанції не звернув уваги. Крім того, вважає, що проценти за користування кредитними коштами відповідачу нараховані після встановленого строку користування.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – без змін.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 листопада 2025 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 27673-01/2022.

Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 7000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі.

У пункті 1.2. Договору сторони погодили, що кредит надається строком на 30 днів, тобто до 27 лютого 2022 року.

З відзиву на позовну заяву (а.с.48 – 51) та апеляційної скарги вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не заперечує, що між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» був укладений кредитний договір № 27673-01/2022 від 29 січня 2022 року. 

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Апеляційний суд не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Як вбачається з долученого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості, в графі оплата по тілу зазначена сума 7000 грн, в графі оплата по відсотках зазначена сума 10353 грн, а в графі оплата всього зазначена сума 17353 грн (а.с.13 – 16).

Аналогічний розрахунок заборгованості був долучений позивачем до відповіді на відзив (а.с.63 – 66).

Крім того, до відзиву на позовну заяву представник відповідача адвокат Пилипчук В.О. долучив дві копії квитанцій №N1BMM4052M від 30 вересня 2022 року про сплату заборгованості в розмірі 3500 грн згідно з договору № 27673-01/2022 та №N1BMM3990M від 20 вересня 2022 року про сплату заборгованості в розмірі 3500 грн згідно з договору № 27673-01/2022 (а.с.52).

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що у відповідача наявна заборгованість за тілом кредиту та відсотками, оскільки заборгованість відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором № 27673-01/2022 від 29 січня 2022 року сплачена в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: розрахунками заборгованості (а.с.13 – 16, 63 – 66) та квитанціями (а.с.52).

Отже, колегія суддів вважає, що належними та допустимими доказами у справі підтверджений факт повернення кредитних коштів разом із нарахованими відповідно до умов договору відсотками за користування кредитними коштами

Таким чином, зважаючи на те, що апеляційний суд не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено судом першої інстанції внаслідок неправильного застосування положень матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та порушенням вимог процесуального закону щодо оцінки доказів, а тому в силу положень пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України його слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, згідно з положень частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» необхідно стягнути на користь відповідача ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4542 грн.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 52627,32 грн, що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пилипчука Володимира Олексійовича задовольнити частково.
Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 вересня 2025 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4542 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 24 грудня 2025 року.

Головуючий     Сопрун В.В.

Судді      Войтко Ю.Б.

Стадник І.М.