БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16400, м. Борзна, Чернігівської обл., вул. Незалежності, буд. 4 тел.: 0 (4653) 3-50-01
Справа №730/147/26 
Провадження № 3/730/70/2026
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2026 р.  м. Борзна
Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився в м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей 2011 та 2018 року народження, не працюючого, раніше судимого згідно вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 24.09.2019 за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком у 2 роки, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 29.05.2020 за ч. 2 ст. 304, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, який раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а також перебуває під адміністративним наглядом згідно постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24.04.2025, 
за ч. 3 ст.173-2 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ: 
23.01.2026 приблизно о 20-40 год. ОСОБА_1 (далі - особа, що притягується до адміністративної відповідальності) за місцем спільного проживання, а саме: АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , тобто особи, на яку поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон), а саме: виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, у присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , унаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, та дітям, які також є потерпілими. Правопорушення вчинене повторно протягом року.
Вказаних висновків суд дійшов, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість не визнав, але поводив себе дуже агресивно, надавав пояснення лише ті, які уважав за потрібне, відмовляючись відповідати на питання, перебивав як потерпілу, так і суддю. У кінці зазначив, що йому зірвало голову.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що потерпає від домашнього насилля, дії ОСОБА_1 носять систематичний характер, 23.01.2026 виникла сварка, після чого ОСОБА_1 почав агресивно себе поводити, виражатися нецензурно у присутності дітей, погрожував фізичною розправою. Потерпіла уважає себе безпорадною перед ОСОБА_1 , бо він сильніший, не знає, як себе захистити, просить допомоги, бажає розлучитися, але в неї немає грошей на судовий збір.
Суд звертає увагу на те, що, надаючи такі пояснення, потерпіла розплакалася від безсилля, відсторонилася від ОСОБА_1 , відчуваючи від нього небезпеку.
Натомість, сам ОСОБА_1 її постійно перебивав, звинувачував, поводив себе зверхньо, демонструючи домінування, не даючи потерпілій можливість висловитися.
Така поведінка ОСОБА_1 супроводжувалася негативом, агресією, в очах останнього була ненависть. Одночасно, ОСОБА_1 дозволяв собі виражатися нецензурно прямо в судовому засіданні, що свідчить про те, що він не може стримати своїх сил, емоцій та з великою вірогідністю безумовно вчиняє такі ж дії вдома щодо потерпілої.
Згідно ст. 1 Закону у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: … 3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 4) економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; 5) запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються; 6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; 8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; 12) протидія домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на припинення домашнього насильства, надання допомоги та захисту постраждалій особі, відшкодування їй завданої шкоди, а також на належне розслідування випадків домашнього насильства, притягнення до відповідальності кривдників та зміну їхньої поведінки; 14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; 15) сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності; 17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Статтею 3 Закону передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Стамбульська конвенція визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні, або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.
З урахуванням того, що згідно Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Також, Конституція декларує право кожного на повагу до його гідності, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Як убачається з матеріалів цієї справи та підтверджується поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , та потерпілої ОСОБА_2 , наданими ними в судовому засіданні, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, який складено у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення; відомостями, що містяться у матеріалах у їх сукупності, у т.ч. копіями рапорту працівника поліції, постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; термінового заборонного припису серії АА № 501891 від 23.01.2026, відео з бодікамери працівників поліції.
Також, суд враховує, що домашнє насильство, відповідно до положень ст. 173-2 КУпАП, являє собою умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. 
ОСОБА_1 не заперечував, що він вчинив такі дії у присутності дітей, а також повторно протягом року.
Таким чином, характер вчиненого порушення з боку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідчить про наявність в її діях складу даного правопорушення - вчинення домашнього насильства у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону.
При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені ст.ст. 33, 35 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 3 статті 173-2 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.
Визначаючи вид стягнення, суд також бере до уваги, що, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив, у тому числі, щодо неповнолітніх дітей, які, фактично, є беззахисними від дій останнього в силу свого віку та розвитку. 
На думку суду у ОСОБА_1 відсутнє критичне осмислення вчинених діянь, адже останній не розуміє, що вчинення домашнього насильства на очах дітей вже є травмуючою дією для останніх та їм наноситься психічна шкода. У таких ситуаціях діти є безпорадними та самостійно захистити себе не можуть. У законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у статті першій, дано визначення, що дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. 
Таким чином, з метою захисту якнайкращих інтересів дітей, які є безпорадними у такій ситуації та, безумовно, вразливими, суд, вважає відреагувати, у спосіб, що передбачає чинне законодавство.
Також, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 не вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.
На думку суду, застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді арешту є найбільш доречним та спричиняє негативні наслідки особистого характеру саме для правопорушника, не обтяжує сімейний бюджет. При цьому, суд вважає, що стягнення у виді штрафу чи громадських робіт, у даному конкретному випадку, не буде достатнім заходом впливу на ОСОБА_1 , який має усвідомити наслідки своєї негативної поведінки.
Адже, адміністративна відповідальність має подвійну мету – захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.
Перша – репресивно-каральна («штрафна») – полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави правопорушнику, а по-друге, – засобом, який попереджає нові правопорушення.
Друга функція – запобіжно-виховна – тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.
Тобто, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що і матиме місце в цій ситуації, на переконання суду, у разі визначення стягнення у виді арешту.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Крім того, як зазначено у правовій позиції ЄСПЛ у справі «TKHELIDZE проти Грузії», заява № 33056/17, відсутність негайного реагування органів влади при виникненні підозр щодо домашнього насильства порушує конвенцію. ЄСПЛ наголосив, що за відповідних обставин влада зобов`язана вживати превентивних оперативних заходів для захисту особи, життю якої загрожує злочинні дії іншої особи. Жертви домашнього насильства, які потрапляють до категорії вразливих осіб, мають право на державний захист. Коли виникають будь-які підозри щодо домашнього насильства чи насильства щодо жінок, від органів влади вимагається негайне реагування та подальша особлива ретельність для вирішення конкретного характеру насильства в ході провадження.
Згідно із ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».
Як зазначається у ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
А тому, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, з метою реалізації комплексного підходу до вирішення проблеми насильства, суд вважає за необхідне направити ОСОБА_1 до Борзнянської міської ради Ніжинського району Чернігівської області для проходження програми для кривдників строком на 6 місяців, який, за потребою, може бути продовжений на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.
Одночасно суд роз`яснює потерпілим, що у відповідності до законодавства України, особи, що постраждали від домашнього насильства, мають право на безоплатну медичну, юридичну та психологічну допомогу. Таким чином, потерпілі мають отримати безоплатно послуги юриста чи адвоката. Для цього варто звернутися до системи безоплатної правничої допомоги (0 800 213 103 (безкоштовно та цілодобово).
Потерпілі також мають право звернутися до суду із заявою про видачу судом обмежувального припису.
Ураховуючи обставини цієї справи, а також критично агресивну поведінку ОСОБА_1 щодо потерпілої, головуючим у цій справі, у присутності потерпілої та за її проханням, одразу після судового засідання самостійно було повідомлено про необхідний захист потерпілої безоплатну правничу допомоги з переданням необхідної інформації.
Крім того, ураховуючи пояснення потерпілої, яка показала, що вона дуже боїться ОСОБА_1 та боїться повертатися додому, оскільки він вчинить над нею розправу, а також поведінку ОСОБА_1 у судовому засіданні, убачається, що потерпілій необхідний терміновий захист від агресивних дій останнього, а тому вважаю за необхідне про вказане негайно повідомити ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області – для відома та вжиття заходів у відповідності до чинного законодавства.
Також, судом враховується, що потерпілими від насильства є діти, а тому їм також потрібна допомога. А тому, вважаю за необхідне копію даної постанови направити до Служби у справах дітей Борзнянської міської ради Ніжинського району Чернігівської області для врахування викладеного у мотивувальній частині цієї постанови та вжиття заходів щодо додаткової перевірки умов проживання дітей та, за необхідності, вжиття заходів щодо їх безпеки.
Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 173-2, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді арешту на строк 15 діб. 
Строк арешту відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі в сумі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Направити ОСОБА_1 до Борзнянської міської ради Ніжинського району Чернігівської області для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк 6 місяців. 
Зобов`язати Борзнянську міську раду Ніжинського району Чернігівської області повідомити про виконання ОСОБА_1 програми для кривдників.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність згідно ст. 390-1 КК України.
Копію постанови направити до Служби у справах дітей Борзнянської міської ради Ніжинського району Чернігівської області – для відома та виконання.
Копію постанови негайно направити до ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області – для відома та вжиття заходів у відповідності до чинного законодавства. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Ріхтер В.В.