Справа №701/1165/25
Провадження №3/701/2/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

07 січня 2026 року суддя Маньківського районного суду, Черкаської області Калієвський Ігор Дмитрович, розглянувши матеріали, що поступили СПД №1 ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, ІПН: НОМЕР_1 , за ч. 4 ст.130 КУпАП, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 09.11.2025 року о 16 годині 00 хвилині по вул. Дружби (колишня назва Суворова), що в с. Дзензелівка Уманського району Черкаської області, керуючи автомобілем "Nissan Maxima" д.н.з. НОМЕР_2 , вчинив ДТП та після чого вживав алкогольні напої, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп’яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 є ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 , та його представник - адвокат Мельник В.В., в судове засідання не з`явилися, але згідно поданого письмового клопотання просять розгляд справи проводити у їх відсутність, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнають повністю, проте просять не застосовувати відносно ОСОБА_1 санкцію ч.4 ст. 130 КУпАП в частині позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ і його виконання службових обов`язків пов`язано безпосередньо з керуванням транспортними засобами.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні в ній докази у сукупності, встановлено наступні обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до ст. ст. 1 та 8 Конституції України є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.
Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах ів порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи тавирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із вимогами ст. ст. 245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а відповідно до приписів ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обовязковими елементами якого є: обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо - транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Пунктом 2.10.є) ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
Факт вчинення правопорушення та винуватість  ОСОБА_1 , підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР №508199 від 09.11.2025 який був складений поліцейським СПД №1 (смт. Маньківка) ВП№1 (м.Жашків) Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Кравець В.І.; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленнями на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2025 року, де зафіксована відмова ОСОБА_1 , від огляду в лікарні; копією пояснення ОСОБА_2 , та письмовим поясненням  ОСОБА_1 ; копією посвідчення водія ОСОБА_1 ; відеозаписом, який здійснений поліцейським за допомогою технічного засобу під час проведення фіксації правопорушення, доданим до протоколу ЕПР №508199.
Зазначені докази не викликають будь-яких об`єктивних сумнівів в їх достовірності.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Щодо клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника В.В. про незастосування до ОСОБА_1 санкції ч.4 ст. 130 КУпАП в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки, суд зазначає наступне.
Санкція ч.4 ст. 130 КУпАП є альтернативно не подільною, тобто штраф плюс позбавлення права керування транспортним засобом, є обов`язковими одночасно. В даному випадку суд не має дискреції: не може залишити лише штраф; не може пом`якшити санкцію, виключивши позбавлення права керування транспортними засобами; не може застосувати ст. 22 КУпАП, щодо малозначності правопорушення.
Санкція ст. 130 КУпАП є імперативною, позбавлення права керування - обов`язковий елемент покарання, заміна або невикористання цієї санкції є істотним порушеням закону, що може призвести до скасування постанови.
Враховуючи дані на  ОСОБА_1 , пом`якшуючі відповідальність обставини та обтяжуючі відповідальність обставин судом невстановлені, суддя вважає за необхідне обрати стягнення у межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП.
В силу абзацу 5 ч. 1 ст. 3, пункту 5 ч. 2 ст. 4 Закону України«Про судовийзбір» у зв`язку із ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення із правопорушника слід стягнути судовий збір.
Керуючись ст. ст. ст. 9, 23, 33-35, 40-1, 130, 245, 251, 252, 268, 280, 283-285, 294 КУпАП, Законом України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В :

Визнати  ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., (тридцять чотири тисячі гривеннь) 00 копійок, (на рахунок UA918999980313030149000023001, Отримувач коштів ГУК у Черк.обл./Черк.обл./21081300, код за ЄДРПОУ 37930566, Банк отримувача казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету 21081100) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
У разі несплати  ОСОБА_1  штрафу не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення згідно ст. 307 КУпАП, відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови стягнути з  ОСОБА_1  подвійний розмір штрафу, а саме 68000 грн., (шістдесят вісім тисяч гривень) 00 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень) 60 копійок на рахунок (IBAN) UA908999980313111256000026001 (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код за ЄДРПОУ 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, Код класифікації доходів бюджету 22030106).
Постанова суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 діб.

Суддя	І. Д. Калієвський