ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
54050, м. Миколаїв, вул. Ольшанців, 77, тел. (0512) 64-48-78, inbox@gt.mk.court.gov.ua

Справа № 2-390/08 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2008 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого – судді Локтіонової О.В., 
при секретарі – Федоровській Л.А., 
за участю позивача – ОСОБА_1 , 
представника позивача – ОСОБА_2 ,
представника відповідача – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області про визнання права власності,

У С Т А Н О В И В:
25 березня 2008 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та самочинно перебудований житловий будинок літ.А в літню кухню, туалет літ.З та душ літ.И, розташовані у АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги і в їх обґрунтування пояснила, що у 1969 році її чоловік придбав будинок у АДРЕСА_1 . У 1971 році він подарував його її матері – ОСОБА_5 . В цьому будинку вона мешкала до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка та її родина проживали в цьому будинку разом з ОСОБА_5 . За цей час вони перебудували старий будинок у літню кухню. Побудували новий будинок, туалет, душ. Оформленням документів на будівництво займався її син – відповідач по справі. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, в яку входить в тому числі і житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за вищезазначеною адресою. Протягом шестимісячного строку після смерті матері вона фактично вступила в володіння спадковим майном, так як залишилася проживати в будинку та розпоряджатися всім майном. В свідоцтві про право власності на цей будинок була допущена помилка у прізвищі та по-батькові її матері, тому вона не змогла нотаріально оформити спадщину після матері. В травні 2008 року державний нотаріус Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що нею не було подано правовстановлюючий документ на спадковий будинок і запропоновано звернутися до суду.
Представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_4 позов визнав у повному обсязі і не заперечував у його задоволенні.
Відповідач – Мішково-Погорілівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області свого представника у судове засідання не направила, але письмово просила суд слухати справу у відсутності її представника та позов ОСОБА_1 задовольнити.
Третя особа – Жовтнева державна нотаріальна контора Миколаївської області свого представника у судове засідання не направила, але письмово просила суд слухати справу у відсутності її представника та позов вирішити на розсуд суду.
Третя особа – Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації свого представника у судове засідання не направила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.
Треті особи – ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, але письмово позов визнали і просили справу слухати за їх відсутності.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона мешкає в с. Мішково-Погорілове з 1967 року, а сім`ю ОСОБА_9 знає з 1969 року, тобто з того часу коли вони придбали будинок в АДРЕСА_1 . ОСОБА_10 також жила в цьому будинку до смерті. Будинок вони перебудували. ОСОБА_1 мешкала в зазначеному будинку разом зі своїм сином, невісткою та онуками, як за життя її матері, так і після.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що з 1967 по 1983 рік працювала в Мішково-Погорілівській сільській раді на посаді секретаря, а потім заступника голови. Сім`я позивачки придбала будинок АДРЕСА_1 . В їх селі представники Миколаївського бюро технічної інвентаризації ходили по всіх будинках, записувала прізвища мешканців, а потім згодом привозили свідоцтва про право власності на будинки. Якщо вдома власників не було, то вони питали прізвище у сусідів. З цієї причини вони або представники сільської ради могли допустити помилку у прізвищі матері позивачки. На території села ні у кого крім матері позивачки, не було і зараз немає прізвища ОСОБА_12 . І людини з прізвищем ОСОБА_13 також не було.
Копії свідоцтв про право власності на житлові будинки ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підтверджують пояснення свідків про те, що в селі одночасно виготовлялися вищезазначені свідоцтва (а.с.63,64).
Відповідно до рішення виконкому Жовтневої районної ради Миколаївської області № 46 від 16.02.1988 р. та свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Жовтневої районної ради народних депутатів 20.02.1988 р. власником будинку за адресою АДРЕСА_1 була визнана ОСОБА_14 . По батькові « ОСОБА_15 » було перекреслено і виправлено на « ОСОБА_16 » (а.с.19-20,32,33).
Відповідно до довідок Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 30.01.2008 р. та 20.02.2008 р. згідно даних погосподарської книги сільської ради ОСОБА_5 проживала з 1971 року за адресою: АДРЕСА_1 та виписана у зв`язку зі смертю. В цьому будинку також з 1991 по 2002 рік проживала її дочка – ОСОБА_1 (а.с.39,40,41).
Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).
Відповідно до довідок Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 31.07.2008 р. згідно даних погосподарської книги у 1969 році ОСОБА_17 продала будинок за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_18 , а у 1971 році він подарував цей будинок своїй тещі – ОСОБА_5 (а.с.59,60).
Згідно з рішенням виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 05.02.2007 р. № 14 була змінена нумерація житлового будинку з АДРЕСА_3 (а.с.65).
З довідки виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 16.05.2008 р. вбачається, що сільською радою ОСОБА_5 надавалася присадибна земельна ділянка під будівництво індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 , однак рішення в архіві сільської ради не збереглося (а.с.38). В довідці від 04.08.2008 р. № 873 сільська рада зазначає, що земельна ділянка площею 0,16 га по АДРЕСА_1 знаходилась у користуванні ОСОБА_5 згідно наказу № 42 від 15.05.1971 р. у зв`язку з даруванням їй домоволодіння ОСОБА_18 (а.с.61). Згідно з наказом радгоспу «Пам`ять комунарів» від 15.05.1971 р. № 42 передана земельна ділянка площею 0,16 га ОСОБА_5 у зв`язку з даруванням їй будинку ОСОБА_18 (а.c.62).
У 1987 році відповідач по справі, який є сином позивачки, отримав дозвіл та будівельний паспорт на будівництво нового житлового будинку по АДРЕСА_1 та перебудову старого житлового будинку під господарську будівлю (а.с.21-24). У 1990 році ОСОБА_4 отримав технічний паспорт на цей будинок (а.с.25-28), де зазначено, що на земельній ділянці є самовільні забудови.
01 листопада 2007 року Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації відмовило ОСОБА_4 в реєстрації права власності на вищезазначений будинок, оскільки право власності на цей будинок зареєстровано за ОСОБА_14 (а.с.30).
Згідно довідки Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 13.05.2008 року позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що нею не було подано правовстановлюючий документ на спадковий будинок і запропоновано звернутися до суду (а.с.34).
Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області, Жовтнева районна санітарно-епідеміологічна станція, відділення з питань наглядово-профілактичної діяльності Жовтневого районного відділу ГУ МНС України у Миколаївській області в своїх погодженнях не заперечують проти оформлення самовільних будівель (а.с.35-37).
Аналізуючи зібрані по справі докази у сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст. 375, 376 ЦК України суд на вимогу власника (користувача) земельної ділянки може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб та, якщо споруди збудовані без порушень.
У судовому засіданні з письмових доказів, пояснень свідків та позивачки встановлено, що житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 на день на день смерті – ІНФОРМАЦІЯ_2 належав на праві власності ОСОБА_5 .
Враховуючи те, що ОСОБА_5 за життя була власницею житлового будинку з належними до нього господарськими спорудами, отримала в користування земельну ділянку розміром 0,16 га, спорудила на ній душ, туалет та перебудувала будинок літ.А в літню кухню без порушень архітектурних, будівельних, протипожежних, санітарних норм та прав сусідів, то суд вважає можливим визнати право власності і на самовільно побудовані споруди.
В ч.1 ст.549 ЦК України (в ред. 1963 р.) передбачено, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проживала на день смерті своєї матері в зазначеному будинку і здійснювала догляд за ним та земельною ділянкою, то суд вважає, що вона фактично вступила в володіння спадковим майном, а отже спадщину прийняла.
Приймаючи до уваги, що відповідно до ст.529 ЦК України (в ред. 1963 р.) позивачка є спадкоємицею першої черги, а інших спадкоємців судом не установлено, то вона має право отримати спадщину після смерті своєї матері – ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті матері – ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок та самочинно перебудований житловий будинок літ.А в літню кухню, туалет літ.З та душ літ.И, розташовані у АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили через 10 днів, якщо не буде подано заяву про апеляційне оскарження.
На рішення може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення й апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О.В. Локтіонова