Справа № 182/3574/24
Провадження № 2/0182/208/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем УКРАЇНИ

09.01.2026  м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька -Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 200716-003. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 50 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором. Пунктом 2.2. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користуванням до закінчення строку дії Договору, згідно графіку, передбаченого Договором, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань. Відповідно до п.11.4. Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Внутрішні правила надання фінансових послуг ТОВ «Кредитсервіс». Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил. Відповідно до п.9.2. Кредитного договору, Сторони домовились, що Кредитодавець при підписанні цього Договору та при укладенні додаткових угод до нього може використовувати факсимільне відтворення підпису (факсимілє), аналоги власноручних підписів їх уповноважених осіб за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного - числового підпису або іншого аналогу власноручного підпису. Кредитний договір № 200716-003 від 16.07.2020 року було підписано ОСОБА_1 власноруч. Як умову виконання договору, позивачем на банківський рахунок Позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 47 050 грн. 00 коп., із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 5,9 %, що в грошовому еквіваленті - 2 950 грн. 00 коп., тобто, дані обставини свідчать про виконання позивачем умов договору. При цьому, представник позивача зазначає, що для забезпечення виконання кредитного зобов`язання 16.07.2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 200716-003-01. Відповідно до п.1.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язується перед Кредитором за виконання зобов`язань громадянкою України ОСОБА_1 (надалі - Боржник) у розмірі, що виникли з договору № 200716-003 від 16.07.2020 року, укладеного між Позичальником та Кредитодавцем. Відповідно до п.2.2. Договору поруки, Поручитель ознайомлений з умовами Основного договору та ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має. Відповідно до п.3.1. Договору поруки, у випадку невиконання Позичальником свого зобов`язання, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитодавцем як солідарні боржники. Однак, відповідачами умови договору не виконуються та згідно розрахунку кредитної заборгованості за Кредитним договором № 200716-003 від 16.07.2020 року, станом на 19.03.2024 року, існує заборгованість в розмірі 73 083 грн. 23 коп., яку представник позивача й просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача, а також витрати на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору. 

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачам було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 
Відповідачі неодноразово повідомлялися про розгляд справи, однак, своїми правами, визначеними ст.178 ЦПК України, не скористались, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надали. Конверти, які були направленні за останньою відомою адресою їхнього місця проживання та перебування, повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк, обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд, у розумінні п.1 ст.6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п.52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п.40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.
Судом було встановлено, що 16.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 200716-003. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 50 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором. Пунктом 2.2. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користуванням до закінчення строку дії Договору, згідно графіку, передбаченого Договором, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань. Відповідно до п.11.4. Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Внутрішні правила надання фінансових послуг ТОВ «Кредитсервіс». Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил. Відповідно до п.9.2. Кредитного договору, Сторони домовились, що Кредитодавець при підписанні цього Договору та при укладенні додаткових угод до нього може використовувати факсимільне відтворення підпису (факсимілє), аналоги власноручних підписів їх уповноважених осіб за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного - числового підпису або іншого аналогу власноручного підпису. Кредитний договір № 200716-003 від 16.07.2020 року було підписано ОСОБА_1 власноруч. Як умову виконання договору, позивачем на банківський рахунок Позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 47 050 грн. 00 коп., із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 5,9 %, що в грошовому еквіваленті 2 950 грн. 00 коп., тобто, дані обставини свідчать про виконання позивачем умов договору. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, для забезпечення виконання кредитного зобов`язання 16.07.2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 200716-003-01. Відповідно до п.1.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язується перед Кредитором за виконання зобов`язань громадянкою України ОСОБА_1 (надалі-Боржник) у розмірі, що виникли з договору № 200716-003 від 16.07.2020 року, укладеного між Позичальником та Кредитодавцем. Відповідно до п.2.2. Договору поруки, Поручитель ознайомлений з умовами Основного договору та ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має. Відповідно до п.3.1. Договору поруки, у випадку невиконання Позичальником свого зобов`язання Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитодавцем як солідарні боржники. Однак, відповідачами умови договору не виконуються та, згідно, розрахунку кредитної заборгованості за Кредитним договором № 200716-003 від 16.07.2020 року, станом на 19.03.2024 року, рахується заборгованість в розмірі 73 083 грн. 23 коп.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно частини 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
При цьому, статтями 553, 554 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення такого зобов`язання, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно ч.1 ст.523 ЦК України, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.
Відповідно до приписів ч.3 ст.559 ЦК України, порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу.
Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Отже, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що відповідачі умови договору не виконують, внаслідок чого у них наявна заборгованість за Кредитним договором № 200716-003 від 16.07.2020 року станом на 19.03.2024 року в розмірі 73 083 грн. 23 коп., яка підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідачами не було надано власного розрахунку з метою спростування обґрунтованості заявлених позовних вимог. Отже, судом встановлено факти укладення між ТОВ «Кредитсервіс» та відповідачами кредитного договору та отримання коштів за умовами кредитного договору. Беручи до уваги факт непогашення відповідачами заборгованості за вказаним у справі кредитним договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом.
Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «Кредитсервіс» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості у загальному розмірі 73 083 грн. 23 коп. підлягають задоволенню.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. 
Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд, у відповідності до ст.141 ЦПК України, вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 7 000 грн. 00 коп., що підтверджуються договором № 25-01/23 про надання правової допомоги від 25 січня 2023 року, який укладений між АО «Правовий діалог» та ТОВ «Кредитсервіс»; Додатковою угодою № 1 від 04.01.2024 року до Договору 25-01/2023 про надання правової допомоги від 25 січня 2023 року на суму 7 000 грн. 00 коп. 
Таким чином, проаналізувавши матеріали справи і вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також враховує, що співмірність цих витрат позивачем не спростовано, а тому вважає, обґрунтованим стягнення витрат за надання правничої допомоги, які поніс позивач, у зв`язку з чим, дійшов висновку про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 00 коп. з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тим самим повністю задовольнивши позовні вимоги в цій частині.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.6, 10, 11, 19, 81, 263, 264, 280-285 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 553, 554, 1054 ЦК України, суддя –

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН - НОМЕР_1 ), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН – НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (код ЄДРПОУ 41125531) суму заборгованості за Кредитним договором № 200716-003 від 16.07.2020 року за період із 16.07.2020 року по 19.03.2024 року у розмірі 73 083 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят три грн.) 23 коп. 
Стягнути з солідарно із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН - НОМЕР_1 ), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН – НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (код ЄДРПОУ 41125531) суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн. 00 коп., а всього 9 422 грн. (дев`ять тисяч чотириста двадцять дві грн.) 40 коп., сплачені останнім при подачі позову до суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:	  	І.  О.  Кобеляцька-Шаховал