РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року 	справа № 580/57/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до Міністерства юстиції України (далі – відповідач), в якому позивач просить:
визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо порушення строків розгляду інформаційного запиту від 09 грудня 2025 року;
визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо надання неточної, неповної та недостовірної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 09 грудня 2025 року;
визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо відмови надати відповідь по суті запиту ОСОБА_1 від 09 грудня 2025 року, що міститься у листі від 02.01.2026;
зобов`язати Міністерство юстиції України надати точну, повну та достовірну інформацію на інформаційний запит ОСОБА_1 від 09 грудня 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 09.12.2025 звернулась до Міністерства юстиції України з інформаційним запитом, в якому просила надати точну, повну та достовірну інформацію щодо дати звернення приватного підприємства «Центр-монтаж-енерго» до органів ДВС (усіх включно) за період з 01.11.2025 по 31.11.2025 та вказати ПІБ та посаду особи, якою розглянуто звернення. Натомість, 02.01.2026 відповідачем надіслана неповна, неточна та недостовірна інформація.
Так, позивачу надана інформація у формі таблиці із зазначенням судових справ, які не можуть бути предметом розгляду органу ДВС, так як це виключна компетенція суду. Також, судові справи не може розглядати директор Департаменту Дмитро Роменський.
Вищевикладене, на переконання позивача, свідчить про грубі та систематичні порушення її прав, що полягає у порушенні строків розгляду запиту, ненадання відповіді по суті запиту, надання неточної, неповної та недостовірної інформації на інформаційний запит від 09.12.2025.
Ухвалою суду від 12.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 
26.01.2026 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що запит на інформацію зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.12.2025 за №К-29468.
Щодо строку розгляду звернення, відповідач вказує, що листом Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції від 16.12.2025 № 181075/К-29468/20.3.2 строк розгляду запиту було продовжено до 20 робочих днів, про що було повідомлено ОСОБА_1 .
Продовження строку розгляду запиту було обумовлено необхідністю отримання інформації від співвиконавця, залученого до розгляду зазначеного запиту - структурного підрозділу Міністерства юстиції України, який забезпечує реєстрацію, облік, організацію документообігу службових документів Міністерства юстиції України (Управління забезпечення документообігу та контролю Міністерства юстиції України). 
Управлінням забезпечення документообігу та контролю Міністерства юстиції України, як співвиконавцем зазначеного запиту, надано інформацію головному виконавцю, а саме Департаменту державної виконавчої служби, у вигляді таблиці, про надходження документів на адресу Міністерства юстиції України від приватного підприємства «Центр-монтаж-енерго» у період з 01.11.2025 по 31.11.2025.
З приводу порушеного питання щодо надання інформації про дати звернень приватного підприємства «Центр-монтаж-енерго» до органів державної виконавчої служби (усіх включно) за період з 01.11.2025 по 31.11.2025, у відповіді повідомлено, що облік зазначеної інформації в Міністерстві юстиції України не здійснюється, відтак надати запитувану інформацію не виявляється можливим.
Разом з цим, Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повторно розглянуто запит ОСОБА_1 на інформацію від 09.12.2026 та надано відповідь листом Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.01.2026 № 7942/К-29468/20.3.2.
Також відповідач стверджує, що позивач не довела, яким саме чином надана відповідь призвела до реального порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Фактично позов зводиться до незгоди позивача зі змістом наданої відповіді, що саме по собі не є підставою для задоволення позову.
Оцінивши заявлені доводи та аргументи сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив таке.
09.12.2025 позивач звернулась до Міністерства юстиції України з інформаційним запитом, в якому просила надати точну, повну та достовірну інформацію щодо дати звернення приватного підприємства «Центр-монтаж-енерго» до органів ДВС (усіх включно) за період з 01.11.2025 по 31.11.2025 та вказати ПІБ та посаду особи, якою розглянуто звернення.
Листом Міністерства юстиції України від 16.12.2025 №181075/К-29468/20.3.2 позивача повідомлено, що частиною четвертою статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження.
У зв`язку з тим, що надання відповіді на порушені питання у запиті потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, остаточну відповідь на запит буде надано додатково.
У подальшому, листом Міністерства юстиції України від 02.01.2026 №487/К-29468/20.3.2 позивача повідомлено, що за повідомленням Управління забезпечення документообігу та контролю Міністерства юстиції України, за період з 01.11.2025 по 31.11.2025, приватне підприємство «Центр-монтаж-енерго» 03.11.2025, 07.11.2025, 12.11.2025 зверталось до Міністерства юстиції України із зверненнями від 31.10.2025, 06.11.2025, 07.11.2025 та 10.11.2025 (таблиця додається).
З приводу порушеного питання щодо надання інформації про дати звернень приватного підприємства «Центр-монтаж-енерго» до органів державної виконавчої служби (усіх включно) за період з 01.11.2025 по 31.11.2025 зазначено, що облік зазначеної інформації в Міністерстві юстиції України не здійснюється, відтак надати запитувану інформацію не виявляється можливим.
До вказаного листа додано таблицю із зазначенням такої інформації:
№ п/п – 1, № документа – 198207-33-25, Дата реєстрації - 12.11.2025, Вих. № кор. – 705/2159/19, Дата кор-та – 10.11.2025, Назва кор-та – ПП «ЦЕНТР-МОНТАЖ-ЕНЕРГО», ПІБ кор-та – Моспан В.В., Короткий зміст – Клопотання у справі №705/2159/19 Провадження № 22-ц/4809/1674/25, Розглядає – ОСОБА_2 ;
№ п/п – 2, № документа – 195621-33-25, Дата реєстрації - 07.11.2025, Вих. № кор. – 520/11, Дата кор-та – 07.11.2025, Назва кор-та – ПП «ЦЕНТР-МОНТАЖ-ЕНЕРГО», ПІБ кор-та – ОСОБА_3 , Короткий зміст – Щодо виконання судового рішення та дій стягувача у виконавчому провадженні №77895710 чітко встановлено факт фактичного виконання судового рішення у справі №705/2159/19, а саме - поновлення ОСОБА_4 на посаді юрисконсульта Приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго», Розглядає – ОСОБА_2 ;
№ п/п – 3, № документа – 195019-33-25, Дата реєстрації - 07.11.2025, Вих. № кор. – 705/2159/19, Дата кор-та – 06.11.2025, Назва кор-та – ПП «ЦЕНТР-МОНТАЖ-ЕНЕРГО», ПІБ кор-та – ОСОБА_5 , Короткий зміст – Заява про відмову від скарги у справі №705/2159/19, Розглядає – ОСОБА_2 ;
№ п/п – 4, № документа – 191235-33-25, Дата реєстрації - 03.11.2025, Вих. № кор. – 705/2159/19, Дата кор-та – 31.10.2025, Назва кор-та – ПП «ЦЕНТР-МОНТАЖ-ЕНЕРГО», ПІБ кор-та – ОСОБА_5 , Короткий зміст – Позовна заява визнати протиправними дії Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Kиiв) у виконавчому провадженні ВП №77895710, Розглядає – ОСОБА_2 .
Також, листом Міністерства юстиції України від 20.01.2026 №7942/К-29468/20.3.2 позивача повідомлено, що Управлінням забезпечення документообігу та контролю Міністерства юстиції України, як співвиконавцем зазначеного запиту, надано інформацію головному виконавцю, а саме Департаменту державної виконавчої служби, у вигляді таблиці, про надходження документів на адресу Міністерства юстиції України від Приватного підприємства «Центр-монтаж-енерго» у період з 01.11.2025 по 31.11.2025, а саме:
позовна заява приватного підприємства «Центр-Монтаж-енерго» до Черкаського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 про: «визнання протиправними дії Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Kиїв) у виконавчому провадженні № 77895710 від 24 квітня 2025 року щодо винесення постанови від 09 жовтня 2025 року, якою визнано дії головного державного виконавця Паливоди О.П. у виконавчому провадженні № 77895710 з ідентифікатором доступу 9ББДБ045ВГАД такими, що порушують низку норм Закону України «Про виконавче провадження», визнати її незаконною та скасувати зазначену постанову»;
заява приватного підприємства «Центр-Монтаж-енерго» до Черкаського окружного адміністративного суду від 06.11.2025 про: «прийняття відмови від скарги Приватного підприємства «Центр-Монтаж-енерго» на дії/бездіяльність органу примусового виконання в частині оскарженні дій начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Лаптінова Віталія Вікторовича при винесенні постанови № 26/7.2-13 від 09.10.2025, скасування постанови №26/7.2-13 та закрити провадження»; 
клопотання приватного підприємства «Центр-Монтаж-енерго» до Кропивницького апеляційного суду від 10.11.2025 про: «долучення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 24 квітня 2025 року № 77895710 (ідентифікатор для доступу 9ББДБ045ВГАД);
лист приватного підприємства «Центр-Монтаж-енерго» від 07.11.2025 № 520/11 щодо виконання судового рішення та дій стягувача. 
Враховуючи викладене документи (позовна заява приватного підприємства «Центр-Монтаж-енерго» до Черкаського окружного адміністративного суду від 31.10.2025, заява приватного підприємства «Центр-Монтаж-енерго» до Черкаського окружного адміністративного суду від 06.11.2025, клопотання приватного підприємства «Центр-Монтаж-енерго» до Кропивницького апеляційного суду від 10.11.2025), які надійшли до Міністерства юстиції України, були передані відповідно до компетенції до Департаменту державної виконавчої служби, оскільки зміст порушених питань стосувався оскарження дій посадових осіб органів державної виконавчої служби під час примусового виконання рішень.
Також зазначено, що облік запитуваної інформації про дати звернень приватного підприємства «Центр-монтаж-енерго» до інших органів державної виконавчої служби за період з 01.11.2025 по 31.11.2025 в Міністерстві юстиції України не здійснюється, а відтак така інформація відсутня.
Вважаючи, що на запит від 09.12.2025 надана неточна, неповна та недостовірна інформація, позивач звернулась в суд з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.ч.1-2 ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації, здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації врегульовані Законом України від 2 жовтня 1992 року №2657-XІІ «Про інформацію» (далі – Закон №2657-XІІ), Законом України від 13 січня 2011 року №2939-VІ «Про доступ до публічної інформації» (далі – Закон №2939-VІ) та іншими нормативно-правовими актами.
Частина 1 ст.3 Закону №2657-XІІ встановлює право кожного на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Відповідно до ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація – це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Доступ до інформації забезпечується шляхом: надання інформації за запитами на інформацію (п.1 ч.1 ст.3, п.2 ч.1 ст.5 Закону №2939-VІ).
Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації згідно з ч.1 ст.12 Закону №2939-VІ є:
1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;
2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;
3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:
1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;
5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.
За змістом наведених норм, можна виділити такі ознаки публічної інформації: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.
Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.
Одним із способів доступу до інформації відповідно до п.2 ч.2 ст.5 Закону №2939-VI є надання її за запитами на інформацію.
Згідно з ч.1 ст.19 Закону №2939-VI запит на інформацію – це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
На підставі ч.2 ст.19 Закону №2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
П.6 ч.1 ст.14 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Ч.1 ст.3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Закон №2939-VI передбачає, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, установлених законом. Водночас, вказаним Законом визначено випадки обмеження доступу до інформації.
Так, статтею 6 Закону №2939-VІ передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.
Обмеження доступу до інформації відповідно до ч.2 ст.6 Закону №2939-VІ здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Відповідно ч.4 ст.6 Закону №2939-VІ інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.
Статтями 7, 8, 9 Закону №2939-VІ визначено, що конфіденційна інформація – інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.
Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську, розвідувальну таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.
Порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами.
Відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:
1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;
2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.
Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.
Частиною 1 ст.22 Закону №2939-VI визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії (інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Пунктом 3 ч.4 статті 22 Закону №2939-VI передбачено, що відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Як установлено судом, 09.12.2025 позивач звернулась до Міністерства юстиції України з інформаційним запитом, в якому просила надати точну, повну та достовірну інформацію щодо дати звернення приватного підприємства «Центр-монтаж-енерго» до органів ДВС (усіх включно) за період з 01.11.2025 по 31.11.2025 та вказати ПІБ та посаду особи, якою розглянуто звернення.
Листом Міністерства юстиції України від 16.12.2025 №181075/К-29468/20.3.2 позивача повідомлено, що частиною 4 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження.
У зв`язку з тим, що надання відповіді на порушені питання у запиті потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, остаточну відповідь на запит буде надано додатково.
У подальшому, листом Міністерства юстиції України від 02.01.2026 №487/К-29468/20.3.2 позивача повідомлено, що за повідомленням Управління забезпечення документообігу та контролю Міністерства юстиції України, за період з 01.11.2025 по 31.11.2025, приватне підприємство «Центр-монтаж-енерго» 03.11.2025, 07.11.2025, 12.11.2025 зверталось до Міністерства юстиції України із зверненнями від 31.10.2025, 06.11.2025, 07.11.2025 та 10.11.2025.
Відтак, відповідачем дотримано процедури продовження строку надання інформації та у подальшому, надано її позивачу листом від 02.01.2026, тобто в межах 20 робочих днів з часу отримання запиту.
Отже, позовна вимога визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо порушення строків розгляду інформаційного запиту від 09 грудня 2025 року є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.
Оцінюючи доводи сторін щодо повноти та суті наданої інформації, суд зазначає, що позивач просила надати інформацію щодо дати звернення приватного підприємства «Центр-монтаж-енерго» до органів ДВС (усіх включно) за період з 01.11.2025 по 31.11.2025 та вказати ПІБ та посаду особи, якою розглянуто звернення.
Водночас, зміст листа від 02.01.2026 №487/К-29468/20.3.2 та відзиву на позовну заяву свідчать, що позивачу надана інформація лише про факти звернення ПП «Центр-монтаж-енерго» до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.
З приводу надання інформації про дати звернень приватного підприємства «Центр-монтаж-енерго» до органів державної виконавчої служби (усіх включно) за період з 01.11.2025 по 31.11.2025 вказано, що облік зазначеної інформації в Міністерстві юстиції України не здійснюється, відтак надати запитувану інформацію не виявляється можливим.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ст.6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.
Згідно з абз.2 п.1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 року №228, Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства та державну політику у сфері запобігання неплатоспроможності боржників, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, з питань утримання військовополонених; у сфері міжнародного правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах; у сфері захисту інтересів України в Європейському суді з прав людини під час розгляду справ про порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, координації виконання його рішень, а також інформування Комітету міністрів Ради Європи про хід виконання рішень Європейського суду з прав людини; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації; забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції.
Отже, Міністерство юстиції України є головним органом у системі органів ДВС.
Тому, на переконання суду, за статусом та характером діяльності Мін`юст уповноважений зобов`язувати підпорядковані структурні підрозділи органів ДВС усіх рівнів на подання йому запитуваної позивачем інформації стосовно звернення приватного підприємства «Центр-монтаж-енерго» до органів ДВС (усіх включно).
У свою чергу, відповідач після отримання такої інформації від підпорядкованих підрозділів ДВС, на виконання вимог Закону №2939-VI, мав надати її позивачу, чого здійснено не було.
Тому суд дійшов висновку, що відповідачем в порушення ч.3 ст.22 Закону №2939-VI допущено бездіяльність щодо надання позивачу повної та достовірної інформації на її інформаційний запит від 09.12.2025.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що вищевказана бездіяльність відповідача є порушенням права на отримання повної інформації на запит позивача.
Тому для повного відновлення порушеного права позивача суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача надати позивачу точну, повну та достовірну інформацію на її інформаційний запит від 09.12.2025.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.
Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо надання ОСОБА_1 точної, повної та достовірної інформації на її інформаційний запит від 09.12.2025.
Зобов`язати Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, код ЄДРПОУ 00015622) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) точну, повну та достовірну інформацію на її інформаційний запит від 09.12.2025.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
3. Копію рішення направити сторонам.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя 	Олексій РІДЗЕЛЬ