ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року	Львів	Справа № 140/11011/24 пров. № А/857/13591/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року (головуючий суддя: Плахтій Н.Б., місце ухвалення - м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 04.10.2024 звернулася з позовом до суду, в якому просила:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у переведенні її на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ без врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані Управлінням державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області від 26.01.2024 за № 03-04/95 та від 30.01.2024 № 03-04/112;
зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ з дати звернення (29.01.2024) з визначенням розміру відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області від 26.01.2024 за № 03-04/95 та від 30.01.2024 № 03-04/112.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області є протиправними, оскільки відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (далі – Порядок № 622) обчислення пенсії повинно здійснюватися з урахуванням довідок, виданих Управлінням державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області 26.01.2024 та 30.01.2024.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року позов задоволено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що після виконання рішення суду, пенсійна справа позивачки повернута за місцем реєстрації/проживання до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Враховуючи зазначене, порядок розрахунку пенсії визначається Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області за місцем реєстрації/ проживання/перебування позивачки. Також зазначає, що статтею 90 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовці здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того зазначає, що Згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році» від 29.12.2023 № 1409, яка набрала чинності з 01.01.2024, схема посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2023 році та Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів», не застосовуються до державних службовців державних органів, що провели класифікацію посад державної служби. З огляду на вищезазначене, для проведення розрахунку розміру пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області від 26.01.2024 за № 03-04/95 та від 30.01.2024 № 03-04/112, відсутні підстави. 
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 29.01.2024 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2024 в справі № 140/2401/24, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 з 29.01.2024 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.
Позивачка, 22.07.2024 звернулася до територіального органу ПФУ із заявою про перерахунок її пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу» з урахуванням рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 в справі №140/2401/24 та довідок про складові заробітної плати від 26.01.2024 за №03-04/95 та від 30.01.2024 №03-04/112.
ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивачку, що питання щодо призначення пенсії на виконання вказаного рішення суду буде розглянуто ГУ ПФУ у Дніпропетровській області (а.с. 6-7). 
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом від 03.09.2024 повідомило ОСОБА_1 , що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 по справі № 140/2401/24 виконано відповідно до покладених судом зобов`язань (а.с. 5).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області, позивачка звернулася із цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у спірному випадку обчислення позивачці пенсії державного службовця з 29.01.2024, відповідно до пункту 4 Порядку № 622, повинно здійснюватися з урахуванням довідок, виданих Управлінням державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області від 26.01.2024 та від 30.01.2024, а тому дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо переведення на пенсію по віку відповідно до Закону № 889-VІІІ без врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані Управлінням державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області від 26.01.2024 за № 03-04/95 та від 30.01.2024 № 03-04/112 є протиправними.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Спірним у цій справі є обчислення пенсії позивача при виконанні рішення суду з врахуванням наданих довідок.
Відповідно до частини восьмої статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі – Порядок № 622), який визначає механізм реалізації права окремих категорій громадян, зокрема державних службовців, на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».
Відповідно до пункту 4 Порядку № 622 (у редакції, чинній з 1 січня 2020 року), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права на неї, у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Для осіб, які на момент звернення за призначенням пенсії не перебувають на державній службі, пенсія обчислюється з розміру заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено відповідні внески.
При цьому Порядком № 622 визначено такі правила врахування заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються у розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності відповідної посади);
інші виплати, що включаються до заробітку для обчислення пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), визначаються за вибором особи, яка звертається за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв, починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума таких виплат визначається шляхом ділення їх загальної суми на 60, а неповні місяці можуть за бажанням особи враховуватись як повні;
якщо особа не має 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби після 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на фактичну кількість місяців роботи, при цьому неповні місяці також можуть враховуватись як повні;
для осіб, які не працювали на державній службі після 1 травня 2016 року, сума виплат для обчислення пенсії визначається виходячи з виплат за травень 2016 року як за повний місяць;
матеріальна допомога та інші виплати, що нараховуються за період, який перевищує один календарний місяць, враховуються пропорційно кількості місяців розрахункового періоду.
Крім того, Порядком № 622 передбачено, що за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і не перебувають на державній службі на момент виходу на пенсію, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) може визначатися у середніх розмірах таких виплат, установлених законодавством за місяць, що передує місяцю звернення за пенсією, але не раніше травня 2016 року, за відповідною або прирівняною посадою за останнім місцем роботи на державній службі.
Аналіз наведених норм свідчить, що призначення пенсії державного службовця на умовах пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ здійснюється за заявою особи, до якої долучаються довідки про заробітну плату.
Постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році», набрала чинності 01.01.2024 якою затверджено такі, що додаються: схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році; перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад.
Пунктом 3 цієї Постанови визначено, що схема посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2023 році та Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. № 15 Питання оплати праці працівників державних органів (Офіційний вісник України, 2017 р., № 9, ст. 284; 2022 р., № 12, ст. 667; 2023 р., № 9, ст. 642), не застосовуються до державних службовців державних органів, що провели класифікацію посад державної служби; під час переведення державних службовців на інші посади державної служби застосовується перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. № 15 Питання оплати праці працівників державних органів (Офіційний вісник України, 2017 р., № 9, ст. 284; 2020 р., № 12, ст. 478), для визначення підкатегорії посади державної служби, необхідної для встановлення рівнозначності посади.
Згідно з пунктом 4 Постанови ця постанова набирає чинності з 01.01.2024.
Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що прийняття Урядом цієї постанови не впливає на право позивачки на обчислення пенсії на підставі спірних довідок, виданих станом на січень 2024 року, оскільки зазначена Постанова № 1409 регулює порядок оплати праці працюючих державних службовців, а не порядок призначення пенсії державним службовцям.
Пунктом 1 постанови правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 (далі - Постанова № 1-3) затверджено три форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
У довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) для осіб, які на час звернення за призначенням пенсії не займають посад державної служби, зазначаються посадовий оклад працюючого на відповідній посаді державного службовця, надбавка за відповідний ранг державного службовця та надбавка за вислугу років у відсотках посадового окладу (з урахуванням стажу державної служби особи, яка звертається за призначенням пенсії).
У довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ середні розміри надбавок, премій та інших виплат вказуються за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем до заяви від 29.01.2024 про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII ОСОБА_1 додала видані Управлінням державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на січень 2024 року та довідку про складові заробітної плати станом на грудень 2023 року для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, які відповідають змісту та формі, встановленій Постановою № 1-3. Проте, у задоволенні її заяви відповідачем було відмовлено.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 в справі № 140/2401/24, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити переведення позивача на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ. При цьому в рішенні суду зазначалось, що питання про здійснення нарахування та виплати пенсії на підставі довідок про заробітну плату та розрахунок розміру пенсії не було предметом спору. 
Листом від 03.09.2024 пенсійний орган повідомив, що в результаті виконання рішення суду розмір пенсії зменшується. До розрахунку розміру пенсійної виплати відповідач не взяв до уваги довідки про заробітну плату для призначення пенсії державного службовця від 26.01.2024 за № 03-04/95 та від 30.01.2024 № 03-04/112, видані Управлінням державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області, посилаючись на те, що рішення суду не містить зобов`язання щодо обрахунку пенсії на підставі довідок про зарплату.
При вирішенні цієї справи, апеляційний суд враховує позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 12.09.2023 у справі № 560/8328/22 про те, що для призначення пенсії за віком за Законом №3 723-ХІІ особі, яка на час звернення за її призначенням не є державним службовцем, проте відповідає критеріям, визначеним у пункті 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, використовується розмір заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а не розмір заробітної плати, яку така особа отримувала під час перебування на державній службі.
Отже, у спірному випадку обчислення позивачці пенсії державного службовця з 29.01.2024 відповідно до пункту 4 Порядку № 622 повинно здійснюватись з урахуванням довідок, виданих Управлінням державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області від 26.01.2024 та від 30.01.2024.
З цією метою, 22.07.2024 позивачка звернулася до територіального органу ПФУ із заявою про перерахунок її пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу» з урахуванням рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 в справі № 140/2401/24 та довідок про складові заробітної плати від 26.01.2024 за № 03-04/95 та від 30.01.2024 № 03-04/112.
ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивачку, що питання щодо призначення пенсії на виконання вказаного рішення суду буде розглянуто ГУ ПФУ у Дніпропетровській області (а.с. 6-7). 
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом від 03.09.2024 повідомило ОСОБА_1 , що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 по справі № 140/2401/24 виконано відповідно до покладених судом зобов`язань (а.с. 5).
Враховуючи те, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснювало дії щодо переведення позивача на пенсію по віку відповідно до Закону № 889-VІІІ, апеляційний суд вважає, що воно повинно було при цьому врахувати довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані Управлінням державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області від 26.01.2024 за № 03-04/95 та від 30.01.2024 № 03-04/112. 
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем, станом на момент надходження довідок від позивача дій щодо виконання рішення суду та переведення позивачки на пенсію по віку відповідно до Закону № 889-VІІІ, не перешкоджало йому прийняти до уваги надані довідки і здійснити перерахунок пенсії позивачки, обчисливши її відповідно до цих довідок.
Щодо доводів апелянта про те, що після виконання рішення суду, пенсійна справа позивачки повернута за місцем реєстрації/проживання до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, відповідно порядок розрахунку пенсії повинен визначатися Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області за місцем реєстрації/ проживання/перебування позивачки, апеляційний суд зазначає таке.
Позивачка звертався із заявою про перерахунок її пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу» з урахуванням рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 в справі № 140/2401/24 та довідок про складові заробітної плати від 26.01.2024 за № 03-04/95 та від 30.01.2024 № 03-04/112 саме до ГУ ПФУ у Волинській області, яке в свою чергу повідомило, що питання щодо призначення пенсії на виконання вказаного рішення суду буде розглянуто ГУ ПФУ у Дніпропетровській області. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що особа не повинна зазнавати негативних наслідків та в такої особи не повинні виникати нові додаткові зобов`язання через помилки, допущені суб`єктами владних повноважень. Будь-який суб`єкт владних повноважень має обов`язок самостійно усунути допущене ним порушення.
Наведене узгоджується з висновками, викладеними в рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), у якому Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», за якого державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. ЄСПЛ звернув увагу на те, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Відповідність рішення (дії) суб`єкта владних повноважень критерію пропорційності з урахуванням змісту пункту 8 частини другої статті 2 КАС України, означає його прийняття (вчинення) з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що не можна визнати пропорційним втручання у права фізичної особи, за якого внаслідок допущеної суб`єктом владних повноважень помилки в особи, яка до цього виконала залежні від неї дії для проходження певної процедури, виникає обов`язок повторного її проходження.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що в разі встановлення судом порушення прав фізичної особи, за загальним правилом, суд має поновити такий стан особи, який існував до початку порушення її прав.
Тож покладення на фізичну особу додаткових обтяжень або обов`язків, які виникли саме у зв`язку з попереднім протиправним порушенням прав цієї особи, є неприпустимим у правовій державі.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції підсумовує, що суди мають вирішувати спір остаточно, не створюючи нових підстав для нових судових проваджень, а процесуальні порушення, які не впливають на суть справи, не повинні автоматично скасовувати рішення, забезпечуючи стабільність судових актів і правову визначеність, відповідно до принципів верховенства права та доступу до правосуддя. Це стосується як невизнання прав, так і процесуальних перепон.
Таким чином, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про те, що у цій справі порядок розрахунку пенсії повинен визначатися Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позову і відповідає меті остаточного вирішення спору, уникнення створення нових підстав для нових позовів та належного доступу до правосуддя.
Суд апеляційної інстанції також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність аргументів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд – 

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі 140/11011/24 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська