ЄУН 193/1/26 
Провадження № 3/193/32/26 

П О С Т А Н О В А
іменем України
13 січня 2026 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О., за участю секретаря судового засідання Ратушної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: не відомо,
про притягнення до адміністративної відповідальності
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
31.12.2025 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, протокол серії ВАД № 872884, за фактом того, що 31.12.2025 о 18:30 годині ОСОБА_1 , знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлював образи нецензурною лайкою у бік співмешканки ОСОБА_2 ,., вдарив ладошкою, чим завдав психологічного та фізичного насильства, отже , вчинив домашнє насильство.
ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився, заяв, клопотань про можливість розгляду справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не направляв, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 2ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбаченест. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
За таких обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.252, ст.280 КУпАПсуддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.
До того ж стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Матеріали адміністративної справи містять протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 872884 від 31.12.2025 року, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.12.2025, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 .
Згідно фабули протоколу та письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 співмешканець прийшов додому та стукав у двері, щоб вона відчинила, вона вийшла до нього у двір після чого він почав ображати її, вимагав, щоб вона повернула гроші, які він дав на похорон її батька та вдарив її долонею руки, про що вона повідомила на лінію 102. ОСОБА_1 пішов в невідомому напрямку(а.с.3); поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно яких 31.12.2025 року до нього додому АДРЕСА_1 о 23:30 год приїхали працівники поліції та повідомили, що його дружина телефонувала з приводу домашнього насильства о 18:30 год., а саме, що він її ображав та вдарив. Далі пояснив, що він її не бив, але ображав, оскільки був конфлікт, він перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
Вважаю, що провадження по справі відносно вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.
У відповідності дост. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАПполягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.
Правилами ст.ст.245, 251, 252, 280КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Частина 1ст.173-2КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до положеньЗакону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь .
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Статтею 3 Сімейного кодексу Українивстановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно протоколу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом із неповнолітніми дітьми.
Згідно пояснень учасників адміністративної справи, між ними 31.12.2025 року о 18:30 год. конфлікт з приводу грошових коштів, а також з приводу того, що ОСОБА_2 не відчиняла двері будинку.
Вищевикладеним встановлено, щодо вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 за фактом скоєння адміністративного правопорушення у вигляді домашнього насильства, свідчить про існуючий конфлікт загального характеру, та у вигляді реакції особи на дії співмешканки – перешкоджання перебуванню у будинку, що у свою чергу виключає факт домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , отримання нею наслідків такого у вигляді будь-яких страждань, залякування, інших діянь, спрямованих на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, які викликали у неї побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили її емоційну невпевненість, нездатність захистити себе з боку ОСОБА_1 , враховуючи обоюдний скандал, або завдали шкоди її психічному здоров`ю. Доказів таких наслідків суду не надано.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, обставини домашнього насильства, описані у згаданому протоколі, хоча і містять посилання на застосування психологічного насильства, проте в ньому не описано можливості настання чи настання тих наслідків, які охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 173-2 КУпАП.
Вказана неповнота та неправильність протоколу про адміністративне правопорушення є істотною, оскільки перешкоджає можливості постановлення законного та обґрунтованого рішення у даній справі, а тому суд позбавлений можливості встановлювати, а тим більше вважати доведеними обставини, які не були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia»,рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Так само, відповідно до позиції ЄСПЛ, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита.
Насильство в сім`ї, у розумінні статті 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Разом з тим, суперечка сварка, про яку йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення, не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.
Тобто, факт вчинення домашнього насильства, не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.
Інакше кажучи, сам по собі факт нецензурної лайки та погроз, із числа передбачених статтею 3 Закону України №2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
З фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуації викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб (дітей), спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або інших осіб, що завдали шкоди психічному здоров`ю особи, тощо.
У даному випадку дійсним та встановленим є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між подружжям відсутня. Дійсно, мав місце обопільний конфлікт однак, не кожний конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.
Наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому та/чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту.
До того ж, суддя зауважує, що в поясненнях потерпіла сама зазначає, що особа, щодо якої складено протокол вимагав 31.12.2025 о 18:30 голині впустити його додому, про що стукав у двері, які вона відчинила, в подальшому виник конфлікт з приводу грошових коштів на похорон батька. 
У відповідності до положеньст. 62 Конституції Україниобвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Таким чином, в матеріалах наданих суду відсутні достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП.
На підставі викладеного, вважаю необхідним справу про притягнення до дміністративної відповідальності ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до п. 1ст. 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283-284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Н.О.Кравченко