Справа 303/5730/25/24
№ 1-кп/303/484/25
рядок стат. звіту 238

Іменем України 
В И Р О К

14 січня 2026 року        м. Мукачево 

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді  ОСОБА_1 
секретар судового засідання  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачеві, кримінальне провадження № 12025071040000610, внесене до ЄРДР 25.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні та вихованні чотирьох неповнолітніх дітей, працюючого на ТОВ «Фішер Україна», раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення  - прокурора   ОСОБА_4 
сторони захисту   - обвинуваченого  ОСОБА_3 
- захисника  адвоката ОСОБА_5 
потерпілого    -     ОСОБА_6 

у с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 25 травня 2025 року близько о 20 години 30 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий ОСОБА_6 та розуміючи, що навколо нього перебувають мешканці сусідніх будинків, а саме граються діти, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи існуючими правилами та нормами поведінки в суспільстві, демонструючи зверхню завзятість, використовуючи нікчемний привід, затіяв сварку з потерпілим ОСОБА_6 , в ході якої висловлювався па його адресу ненормативною лексикою, чим порушив громадський спокій. Провокуючи потерпілого словесним конфліктом на фізичну сутичку, ОСОБА_3 вдарив ногою по воротах потерпілого ОСОБА_6 . Реагуючи на протиправні дії ОСОБА_3 , ОСОБА_6 взяв до рук металеву палицю та почав наближатися до ОСОБА_3 , намагаючись його вигнати з двору, на що останній без будь-яких попереджень, дістав з наплічної сумки короткоствольну, гладкоствольну вогнепальну зброю самозахисту - самозарядний пістолет моделі «Форт-17Р», дослав патрон до патронника та націлившись у ОСОБА_6 здійснив один постріл на відстані близько 4 метрів від потерпілого ОСОБА_6 . У результаті пострілу ОСОБА_3 потрапив кулею в шию ОСОБА_6 з правого боку, внаслідок чого, останній згідно висновку судово-медичної експертизи отримав наступні тілесні ушкодження, а саме: горизонтально орієнтована ушита рана в правій надключичній ділянці, «Відкрита рана інших частин шиї», що згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинене із застосуванням вогнепальної зброї. 
Обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, не визнав та показав, що проживає в АДРЕСА_1 , тобто по сусідству з потерпілим ОСОБА_6 .. Так, 25 травня 2025 року він повернувся додому з прогулянки зі своїми дітьми. При собі мав наплічну сумку в якій знаходився пістолет моделі «Форт-17Р», тобто вогнепальна зброя, яку носив завжди з собою для самозахисту. Побачивши на вулиці доньку потерпілого ОСОБА_7 , попросив її покликати батька, бо хотів з ним з`ясувати стосунки з приводу конфлікту, який відбувся раніше між його дідусем та ОСОБА_6 (як суміжними землекористувачами щодо доступу до лічильника). Близько о 20 години 30 хвилин, ОСОБА_6 вийшов з двору свого будинку АДРЕСА_2 . Між ними почалася розмова, яка спочатку йшла у спокійних тонах, але потім переросла у сварку. Під час сварки, ОСОБА_6 різко висловився у бік ОСОБА_8 і повернувся до свого двору та попрямував до хати. Поведінка потерпілого ОСОБА_7 його роздратувала та обурила, і він нецензурно висловлюючись у бік останнього, вдарив ногою по воротах потерпілого, які від удару відкрилися навстіж. Після чого, потерпілий ОСОБА_9 повернувся та почав рухатися знову до воріт, взявши до рук металеву трубу довжиною 110 см.. Побачивши це, він - ОСОБА_3 відійшов від воріт та стоячи на вулиці за кілька метрів від воріт потерпілого, побачив, що останній вийшовши з воріт, почав рухатися в його напрямку. Він дуже злякався, що потерпілий на нього нападе, що може завдати шкоди його здоров`ю та життю, тому дістав пістолет з наплічної сумки та здійснив один постріл у потерпілого, як пояснив (намагаючись попасти в руку потерпілого в якій знаходилася труба). Після пострілу зрозумів, що куля потрапила у шию потерпілого, однак останньому нічого не загрожує та пішов до себе у двір. Потім приїхала поліція і швидка, яку викликала дружина ОСОБА_10 . На запитання учасників судового розгляду, обвинувачений повідомив, що жодних конфліктів у нього особисто з потерпілим ніколи не було, конфлікти були між його дідусем та ОСОБА_11 з приводу доступу до лічильника, який обмежував ОСОБА_12 . Просить його виправдати, бо не вчиняв хуліганство, а просто захищався від потерпілого, який на його думку хотів на нього напасти. На запитання учасників судового розгляду, обвинувачений повідомив, що маж ним і потерпілим ніколи не було жодних конфліктів, він прийшов до потерпілого з`ясувати чому той погрожував його дідусеві, він не міг інакше захистити себе від потерпілого, як тільки застосувати вогнепальну зброю, свою вину не визнає, вважає, що він захищався і можливо перевищив межі необхідної оборони.
Потерпілий ОСОБА_6 , показав, що проживає в АДРЕСА_2 , тобто по сусідству з будинком в якому проживає обвинувачений ОСОБА_13 .. Так, 25 травня 2025 року він був вдома, близько о 20 години 30 хвилин. До хати зайшла його неповнолітня донька та повідомила, що сусід просив його вийти, щоб поговорити. Він пішов до воріт, біля яких стояв ОСОБА_14 , неподалік на вулиці стояли підлітки та його донька стояла трохи далі від забору. Підійшовши до воріт, запитав у ОСОБА_8 , про що розмова. Той, відповів, що його дідусь повідомив йому про давнішній конфлікт з ОСОБА_15 з приводу того, що він не надає доступу до лічильника та мовляв погрожував його дідусеві. У ході розмови, яка переросла у сварку, ОСОБА_14 нецензурно висловлювався на його адресу та пригрозив йому фізичною розправою, на що він – ОСОБА_9 ігноруючи погрози ОСОБА_8 «послав його лісом» та розвернувся і пішов у двір, попрямував до хати. Відійшовши від воріт близько трьох метрів почув, як ОСОБА_14 вдарив у ворота, від чого ті відкрилися навстіж. На такі дії ОСОБА_8 , він направся назад до воріт, по дорозі взяв до рук металеве бильце від ліжка, яке слугувало огорожею квітника. Як тільки вийшов з воріт, то побачив у руці ОСОБА_8 пістолет з якого останній без попередження вистрілив у нього з відстані 3-х чи 4-х метрів та попав йому у шию. Після чого він, злякавшись за своє життя, не зрозумівши, що поранений, та стікає кров`ю зайшов у двір та пішов до хати. У хаті дружина викликала швидку та поліцію. На запитання учасників судового розгляду, потерпілий повідомив, що жодних конфліктів у нього особисто з обвинуваченим ніколи не було, конфлікти були між ним та дідусем обвинуваченого з приводу доступу до лічильника прохід до якого з двору в якому проживає ОСОБА_12 . Претензій до ОСОБА_8 не має, бо вони примирилися.
Свідок, неповнолітній ОСОБА_16 , 2011 року народження, будучи допитаним у присутності законного представника (матері) ОСОБА_17 , показав, що влітку 2025 року, в один з днів, він з товаришем стояв та розмовляв на АДРЕСА_2 (де проживає потерпілий ОСОБА_6 ). Бачив, як ОСОБА_14 та ОСОБА_6 розмовляли про щось біля воріт останнього. Розмова спочатку була спокійною, але потім перейшла у «підвищені» тони. Він не прислухався про що розмовляли. Бачив, як ОСОБА_14 стоячи посеред вулиці, дістав з наплічної сумки пістолет та здійснив постріл по ОСОБА_18 , який з трубою у руці стояв неподалік ОСОБА_19 . Потім приїхала поліція. За сплином часу вже добре не пам`ятає, що ще там відбувалося.
Крім наведеного, вина ОСОБА_3 , обставини і спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, стверджуються іншими дослідженими та перевіреними судом доказами:
- протоколом огляду місця події від 25.05.2025 року з ілюстративними таблицями, складеним уповноваженим слідчим у присутності понятих, спеціаліста за участі власника будинку АДРЕСА_1 , оперативного працівника, працівника поліції та підозрюваного ОСОБА_8 , із застосуванням технічних засобів фіксації, згідно якого, навпроти металево-дерев`яних воріт будинку № 75 по вул. П. Сагайдачного в м. Мукачеві, на відстані 6-ти метрів від воріт у бік центру вулиці, на землі виявлено один предмет, схожий на гільзу жовтого кольору з позначенням ФОРТ 9мм РА, яку вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ. Протокол підписано всіма учасниками слідчої дії без зауважень;
Зазначене у протоколі підтверджує, що постріл ОСОБА_14 зробив стоячи на відстані 6-ти м від воріт потерпілого ОСОБА_7 
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.05.2025 року з ілюстративними таблицями, згідно якого, уповноваженим слідчим 25.05.2025 року, о 21:30 год, біля будинку АДРЕСА_1 , за участі захисника ОСОБА_20 , із застосування засобів технічної фіксації, затримано ОСОБА_3 в порядку ч.4 ст.208 КПК України. У ході затримання, у присутності понятих, уповноваженим слідчим здійснено обшук затриманої особи ОСОБА_21 , під час якого виявлено та вилучено (добровільно виданий) предмет схожий на травматичний пістолет з маркуванням на затворі « ОСОБА_22 разом з магазином до нього, які поміщено до паперового пакету та опечатано. В магазині знаходилися 15-ть предметів схожих на набої, на 5-ти маркування ФОРТ, а на 10-ти маркування МАС, які також вилучені та поміщені до паперового пакета. Протокол підписано всіма учасниками без зауважень;
Зазначене у протоколі підтверджує, що ОСОБА_14 дійсно мав та носив при собі травматичний пістолет з маркуванням на затворі « ОСОБА_22 з набоями.
- постановою слідчого від 26.05.2025 року, визнано речовими доказами: предмет, схожий на гільзу жовтого кольору з позначенням ФОРТ 9мм РА, предмет схожий на травматичний пістолет з маркуванням на затворі « ОСОБА_22 разом з магазином до нього, та 15-ть предметів схожих на набої;
- заявою-дозволом ОСОБА_6 слідчому на огляд території будинку АДРЕСА_2 ;
- протоколом огляду місця події від 29.05.2025 року з ілюстративними таблицями, проведенного уповноваженим слідчим у присутності понятих, за участі власника будинку АДРЕСА_2 , із застосуванням технічних засобів фіксації, згідно якого, по правий бік від входу будинку №75 на відстані 7-ми метрів поблизу огорожі, виявлено та вилучено металеву хромовану палицю із зігнутими кінцями довжиною 1м 10 см, яку передано на зберігання апотерпілому ОСОБА_6 під розписку. Протокол підписано всіма учасниками слідчої дії без зауважень;
Зазначене у протоколі підтверджує, що потерпілий ОСОБА_9 дійсно міг тримати у руці металеву хромовану палицю із зігнутими кінцями довжиною 110 см.
- постановою слідчого від 29.05.2025 року, визнано речовими доказами: металеву палицю хромованого кольору довжиною 110 см, вилучену в ході огляду місця події за адресою м. Мукачево, вул. П. Сагайдачного, 75 яку передано на зберігання апотерпілому ОСОБА_6 під розписку;
- ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2025 року, про накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події від 25.05.2025 року майно, а саме: предмет, схожий на гільзу жовтого кольору з позначенням ФОРТ 9мм РА, предмет схожий на травматичний пістолет з маркуванням на затворі « ОСОБА_22 разом з магазином до нього, та 15-ть предметів схожих на набої;
- висновком експерта від 05.06.2025 року № СЕ-19/107-25/7277-БЛ про проведення судової експертизи зброї, згідно якого: наданий на дослідження пістолет, є вогнепальною зброєю, коротко ствольною, гладко ствольною вогнепальною зброєю - самозахисним пістолетом моделі Форт-17 Р з серійним номерним позначенням на затворі та стійці ствола НОМЕР_1 та маркуванням на стволі НОМЕР_2 , калібру 9мм Р. А., промислового виробництва КНВО «Форт» МВС України (м. Вінниця), призначений для стрільби патронами несмертельної дії калібру 9мм Р. А., спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами. Пістолет придатний для стрільби. Надані на дослідження 15-ть патронів є боєприпасами, пістолетними патронами центрального бою, калібр 9мм Р. А., які споряджені еластичними кулями та придатні для стрільби зі зброї калібру 9мм Р. А. Патрони, не відповідають вимогам СОУ 78-41-016:2013. Складові частини досліджуваних патронів виготовлені промисловим способом, придатні для стрільби. Надана на дослідження гільза, є стріляною гільзою, складовою частиною пістолетного патрону центрального бою, калібру 9мм Р. А., спорядженого еластичною кулею. Надана на дослідження гільза, відстріляна з наданого на дослідження пістолету моделі Форт-17Р, калібру 9мм Р. А. з серійним номерним позначенням на затворі та стійці ствола НОМЕР_1 та маркуванням на стволі НОМЕР_2 ;
Згідно висновку експерта належний ОСОБА_3 пістолет моделі Форт-17 Р, калібру 9мм Р. А., промислового виробництва, призначений для стрільби патронами несмертельної дії калібру 9мм Р. А., спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами – є бойовою зброєю та придатний для стрільби. 
- квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 424 від 18.07.2025 р., а саме: пістолетом моделі Форт-17 Р з серійним номерним позначенням на затворі та стійці ствола НОМЕР_1 та маркуванням на стволі НОМЕР_2 , калібру 9мм Р. А., 15-ть патронів є боєприпасами, пістолетними патронами центрального бою, калібр 9мм Р. А., стріляна гільза, складовою частиною пістолетного патрону центрального бою, калібру 9мм Р. А.;
- висновком експерта № 164 від 16.07.2025 року, згідно якого у гр. ОСОБА_6 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді а саме: горизонтально орієнтована ушита рана в правій надключичній ділянці, «Відкрита рана інших частин шиї», що згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, заподіяні при здійсненні одного пострілу з травматичної зброї в область шиї з правого боку. По давності виникнення вкладаються в дату події, яка мала місце 25.05.2025 року;
- протоколом слідчого експерименту від 17.07.2025 року проведеного уповноваженим слідчим за участю потерпілого ОСОБА_6 за участі інших осіб (особи, яка здійснювала технічну фіксацію слідчої дії), в ході якого потерпілий наглядно продемонстрував, як саме відбувалася подія за якої, ОСОБА_3 здійснив один постріл з пістолета в область шиї ОСОБА_10 , спричинивши останньому поранення; Протокол підписано всіма учасниками слідчої дії без зауважень;
У результаті слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , встановлено, що в момент пострілу, останній знаходився близько 1 м від воріт.
- протоколом слідчого експерименту від 19.07.2025 року проведеного уповноваженим слідчим за участю підозрюваного ОСОБА_3 за участю захисника, спеціаліста, особи, яка здійснювала технічну фіксацію слідчої дії, в ході якого підозрюваний наглядно продемонстрував, як саме відбувалася подія за якої, він здійснив один постріл з пістолета в область шиї ОСОБА_10 , спричинивши останньому поранення; Протокол підписано всіма учасниками слідчої дії без зауважень;
У результаті слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 , встановлено, що в момент пострілу, останній знаходився близько 6 м від воріт потерпілого, посередвулиці.
- відеозаписом оптичного диску, який переглянуто в судовому засіданні, запис слідчого експерименту від 17.07.2025 року проведеного уповноваженим слідчим за участю потерпілого ОСОБА_6 та запис слідчого експерименту від 19.07.2025 року проведеного уповноваженим слідчим за участю підозрюваного ОСОБА_3 , які повністю узгоджуються з протоколами, дослідженими в судовому засіданні; 
Оцінюючи зібрані у справі докази, які є належними, допустимим та достатніми в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід правильно кваліфікувати за ч.4 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, а вина його доведена повністю, хоч ним не визнана.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція Європейського суду з прав людини щодо цього відображена, зокрема, у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Так, відповідно ч. 1 ст. 296 КК України, хуліганство - це грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Частина 4 ст. 296 КК передбачає відповідальність за хуліганські дії, визначені в перших трьох частинах цієї статті, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Об`єктом захисту ст. 296 КК є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю. Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим. Постанова колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 07.06.2022 у справі № 404/7814/15-к (провадження № 51-320км22).
Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на право охоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину. Зміст грубості порушення громадського порядку слід визначати з урахуванням характеру хуліганських дій, їх наслідків, місця і тривалості їх вчинення, кількості потерпілих, їх віку, стану здоров`я, суттєвості порушення їх інтересів або інтересів підприємств, установ, організацій. Аналіз цих обставин потрібен і для з`ясування наявності особливої зухвалості або виняткового цинізму, що є основними і обов`язковими показниками грубого порушення громадського порядку Постанова ВП ВС від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к (провадження № 13-28кс19) 
Особлива зухвалість - це грубе порушення громадського порядку, поєднане із завданням потерпілій особі побоїв чи іншим насильством, що спричинило тілесні ушкодження, чи знущанням над потерпілим, знищенням або пошкодженням майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації, руху транспорту тощо. (п. 5 ППВСУ «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006р. № 10).
Під явною неповагою до суспільства слід вважати нахабно виявлене, зневажливе ставлення винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності. Ця ознака однаково характеризує як об`єктивну сторону хуліганства - грубе порушення громадського порядку, так і його суб`єктивну сторону - хуліганські мотиви вчинення.
Закінченим злочин визнається з моменту вчинення дії, що грубо порушує громадський порядок.
Хуліганські дії можуть бути вчинені в будь-якому місці, частіше це відбувається у парках, на вулицях, у кінотеатрах, магазинах та інших громадських місцях. Як правило, такі дії вчиняються у присутності потерпілих та інших осіб. Однак публічність не є обов`язковою ознакою хуліганства. Воно може бути вчинене у квартирі, на безлюдній вулиці тощо. Можливе навіть вчинення хуліганства по телефону, коли винний, наприклад, у нічний час періодично тривалий час телефонує потерпілим, порушує їх нормальний сон, цинічно ображає, знущається над ними, виявляючи тим самим явну неповагу до суспільства.
Аналіз ознак хуліганства дає підставу для висновку, що такі насильницькі дії, як побої, мордування, спричинення різних за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, а також умисне знищення чи пошкодження майна характеризують особливу зухвалість.
Тому хуліганство, яке супроводжується спричиненням легкого тілесного ушкодження (ст. 125 КК), не потребує додаткової кваліфікації.
Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. Неповага до суспільства – це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій. Постанова колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 30.06.2020 у справі № 332/1118/18 (провадження № 51-2587км19) 
Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Наміри вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки. Постанова колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 20.01.2022 у справі № 372/1889/18 (провадження № 51-3956км21)
Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.
Закон розрізняє два види умислу: прямий і непрямий.
Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільна небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільна небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК).
Для юридичної оцінки діяння як хуліганства (ст. 296 КК України) обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема мотиву явної неповаги до суспільства. Такого висновку дійшов Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду, Постанова ККС ВС від 5 березня 2024 року у справі № 202/716/22 (провадження № 51-5296км23)
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 наполягав, що він не вчиняв хуліганських дій у відношенні потерпілого ОСОБА_6 , а тільки прийшов до ОСОБА_7 поговорити про конфлікт, що мав місце раніше між його дідусем і потерпілим, та захищаючи своє життя і здоров`я, перевищив межі необхідної оборони, застосувавши травматичний пістолет «Форт-17Р» 9мм - здійснивши один постріл у потерпілого ОСОБА_7 , який будучи п`яним, взяв до рук металеву трубу, піднявши її у руці рухався у його бік. Він цілився у руку потерпілого, проте потрапив у шию, внаслідок чого потерпілий отримав легке тілесне ушкодження. Обвинувачений стверджував, що діяв виключно з метою самозахисту від агрессивно налаштованого, п`яного ОСОБА_10 .
Проте, показання обвинуваченого та заперечення ним своєї винуватості суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються об`єктивними доказами у справі. 
Верховний Суд вказав, що під час юридичної оцінки протиправних дій повинні бути з`ясовані: природа взаємин, які склалися між обвинуваченим та потерпілим; причина виникнення діяння; час, обстановка та обставини, за яких відбувався перебіг посягання; характер та динаміка дій винних осіб; характер наслідків та причинний зв`язок між ними та протиправними діями. Постанова колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 15.03.2018 у справі № 355/1256/16-к (провадження № 51-352км18)
Так, твердження обвинуваченого ОСОБА_8 , що у нього не було умислу на вчинення хуліганських дій із застосуванням вогнепальної зброї - травматичного пістолету, спростовується встановленими судом обставинами, які підтверджені належними та допустимими доказами:
1. обвинувачений ОСОБА_3 , є особою молодого віку, спортивної статури, з навиками володіння зброєю та ведення бойових дій, з 27.02.2022 року перебував на військовій службі у званні сержант, звільнений з військової служби у запас 17.04.2024 року, має дозвіл на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї в т. ч. спорядженої гумовими снарядами несмертельної зброї від 20.03.2025 р. (пістолет, модель Форт 17Р 9мм), за станом здоров`я на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, вогнепальну зброю травматичної дії завжди носив при собі у наплічній сумці, що стверджується матеріалами кримінального провадження та його показами;
2. обвинувачений ОСОБА_3 , проживає в АДРЕСА_1 , тобто поряд з будинком АДРЕСА_1 , в якому проживає потерпілий ОСОБА_6 , (49 років), в якого є непорозуміння з гр. ОСОБА_23 - бабусею ОСОБА_3 щодо суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_1 та доступу до лічильника. Між самим обвинуваченим ОСОБА_24 та потерпілим ОСОБА_15 ніколи не будо жодних конфліктів, що стверджується матеріалами справи та показами обвинуваченого та потерпілого;
3. 25 травня 2025 року, обвинувачений ОСОБА_3 повертаючись з прогулянки містом зі своїми чотирма дітьми, маючи при собі у наплічній сумці вогнепальну зброю, близько 20:30 год. підійшов до воріт будинку АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий та попросив малолітню доньку ОСОБА_7 покликати батька для розмови. Після чого, ОСОБА_9 , який був на підпитку, вийшов до воріт на вулицю, що стверджується показами самого потерпілого та обвинуваченого; 
4. обвинувачений ОСОБА_14 ініціював розмову з потерпілим ОСОБА_15 обравши «незначний» привід, а саме недавній конфлікт між його ( ОСОБА_8 ) дідусем та ОСОБА_15 з приводу доступу до лічильника. Розмова почалася спокійно, але переросла у крики з нецензурною лайкою, та погрозами у бік потерпілого. Однак, потерпілий ОСОБА_9 вирішив припинити наростаючий конфлікт і спокійно повернувся у двір та пішов у напрямку свого будинку, що стверджується показами обвинуваченого, потерпілого та н/л свідка, які узгоджуються між собою;
5. обвинувачений ОСОБА_14 , розцінивши поведінку потерпілого ОСОБА_7 , який «пославши ОСОБА_8 лісом), просто розвернувся і пішов у двір, як неповагу та будучи обуреним вилаявся нецензурно у бік потерпілого та щосили вдарив ногою по залізним воротам двору потерпілого, які від удару відчинилися навстіж, що стверджується показами обвинуваченого та потерпілого;
6. потерпілий ОСОБА_9 , почувши удар по воротах та нецензурну лайку у свій бік, повернувся та пішов у напрямку воріт, біля яких стояв обвинувачений. Дорогою до воріт, ОСОБА_9 взяв до рук металічне бильце (трубу довжиною 110 см), яке слугувало огорожею квітника та направився з ним на вулицю, що стверджується показами потерпілого, обвинуваченого та узгоджується з дослідженими доказами;
7. обвинувачений ОСОБА_3 , побачивши, що потерпілий повертається до воріт та тримає у руці металеве бильце (трубу довжиною 110м), незважаючи на те, що він знаходиться на вулиці, неподалік стоять неповнолітні діти, відійшов від воріт потерпілого на відстань близько 6-ти м, вийняв з наплічної сумки вогнепальну зброю (пістолет, модель Форт 17Р 9мм), підготувався до прицільної стрільбі по руці потерпілого (з його слів в якій була труба) та в момент, коли потерпілий вийшов з воріт, здійснив один постріл з пістолета у ОСОБА_7 , поранивши його у шию, після чого зразу пішов до себе у двір, що підтверджується дослідженими доказами (протоколом огляду місця події, що гільзу від пулі знайшли по середині вулиці на відстані 6-ти метрів від воріт потерпілого, висновком експертизи зброї що пістолет – є вогнепальною зброєю та показами потерпілого, н/л свідка та обвинуваченого;
8. внаслідок пострілу, здійсненого ОСОБА_24 з належної йому вогнепальної зброї, потерпілий ОСОБА_9 отримав поранення у шию та злякавшись, зрозумівши що обвинувачений у нього стріляє пішов у хату, у хаті побачив кров, дружина викликала швидку та поліцію. Згідно висновку експерта у потерпілого ОСОБА_25 виявлені тілесні ушкодження, а саме: горизонтально орієнтована ушита рана в правій надключичній ділянці, «Відкрита рана інших частин шиї», які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, заподіяні при здійсненні одного пострілу з травматичної зброї в область шиї з правого боку. По давності виникнення вкладаються в дату події, яка мала місце 25.05.2025 року, що стверджується дослідженими судом доказами;
9. таким чином, обвинувачений ОСОБА_14 , який ніколи раніше особисто не мав жодних конфліктів чи непорозумінь з потерпілим ОСОБА_15 , під незначним приводом, викликав потерпілого з будинку на вулицю, ініціював та фактично спровокував конфлікт з потерпілим ОСОБА_15 , конфлікт продовжувався саме через активні дії обвинуваченого, бо потерпілий намагався уникнути конфлікту (повернувшись до свого двору), у результаті конфлікту, обвинувачений застосував проти потерпілого вогнепальну зброю, яку весь час носив при собі, здійснивши один постріл у потерпілого внаслідок чого останній отримав легке тілесне ушкодження, після чого не переконавшись у тому, що життю і здоров`ю потерпілого нічого не загрожує, пішов геть, що узгоджується з фабулою пред`явленого ОСОБА_26 обвинувачення та «поза розумним сумнівом» підтверджується дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами в іх сокупності та взаємозв`яку.
Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки поведінки обвинуваченого свідчать про те, що ОСОБА_14 , перебуваючи в громадському місці, (на вулиці де неподалік перебували неповнолітні особи), виявив явну неповагу до суспільства, нахабне поводження, зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності (нецензурна лайка у присутності дітей та сторонніх осіб, крики), маючи у наплічні сумці вогнепальну зброю (пістолет, модель Форт 17Р 9мм), діючи зухвало, спрямовуючи свою агресивну поведінку на потерпілого ОСОБА_7 , відчуваючи потенційну перевагу (молодий, сильний, озброєний) над потерпілим, виявивши прагнення протиставити себе суспільству, виявити зухвалість, показати зневагу до оточуючих, протиставити себе іншим, тривалість дій (розмова на підвищених тонах, нецензурна лайка, удар ногою в залізні ворота потерпілого, застосування вогнепальної зброї, здійснення прицільного пострілу у життєво важливі органи людини, спричинення поранення потерпілому у шию, залишення місця події не переконавшись, чи потрібна пораненому медична допомога), безсумнівно свідчили про свідоме бажання ОСОБА_8 саме порушити громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, а не вчинити злочин проти особи з особистих мотивів чи захистити себе від дій потерпілого.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 , вказують на наявність в його діях обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони хуліганства - усвідомлене вчинення діяння з мотиву явної неповаги до суспільства, а саме на прямий умисел обвинуваченого показати свою зверхність над потерпілим (який значно старший по віку та на підпитку), прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві (застосування вогнепальної зброї у присутності неповнолітніх на вулиці), самоутвердитися за рахунок приниження потерпілого та протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі, чим проявив особливу зухвалість, оскільки грубе порушення громадського порядку супроводжувалося насильством із заподіянням потерпілому легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я. 
Такі висновки суду, узгоджуються з наступними правовими позиціями ККС ВС:
Обстановка й обставини події, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки поведінки засудженого свідчать про те, що він, перебуваючи в громадському місці у стані алкогольного сп`яніння, бажав протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм та правил поведінки. Дії засудженого були направлені на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Таке посягання було триваючим, здійснене в людному місці, з ініціативи правопорушника, супроводжувалося нецензурною лайкою. Конфлікт продовжувався саме через активні дії засудженого. Постанова колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 24.01.2023 у справі № 640/20302/18 (провадження № 51-5260км21)
Наявність у засудженої мотиву явної неповаги до суспільства ґрунтується на об`єктивних показаннях свідків, висновку судово-медичної експертизи, якими повністю підтверджено наявність у особи саме такого мотиву за критеріями, визначеними судовою практикою: потерпіла перебуває на робочому місці і не є ініціатором активної фази конфлікту; потерпіла є раніше незнайомою для засудженої, з якою відповідно і не може існувати якихось тривалих неприязних стосунків, ніяким чином не може існувати хоча б в якійсь мірі значний привід для спричинення тілесних ушкоджень, тим більше у громадському місці, у присутності сторонніх осіб; дії засудженої припинили лише сторонні особи, потерпіла в цей час жодних дій до обвинуваченої не застосовувала; засуджена, вчиняючи неправомірні дії, ігнорує елементарні правила поведінки у суспільстві, не реагуючи на оточуючих, ставить власні інтереси над інтересами всіх оточуючих, над встановленими нормами, демонструючи таким чином свою зверхність над іншими, а отже протиставляючи себе їм, обвинувачену не цікавить, які правила поведінки існують, не цікавить, що навколо люди виконують свої функції, дотримуються своїх обов`язків, її цікавить виключно досягнення своєї мети, а те, що при цьому порушуються інтереси інших, для неї не важливо. Постанова колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 17.08.2022 у справі № 274/4366/18 (провадження № 51-6109км21)
Хуліганство відрізняється від інших злочинів спрямованістю умислу, мотивами, цілями винного та обставинами вчинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо знайомих (членів сім`ї, родичів, сусідів та ін.), і були викликані особистими неприязними стосунками, певними діями потерпілих тощо, кваліфікують як хуліганство лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. При цьому грубе порушення громадського порядку передбачає недотримання встановлених правил поведінки у громадських місцях. Оцінювати порушення як грубе слід з урахуванням кількості його учасників, території, на якій мало місце порушення, кількості потерпілих, тривалості порушення тощо. Наявність особистих неприязних стосунків між особами само по собі ще не свідчить про відсутність хуліганського мотиву в діях обвинуваченої особи, адже для визначення мотиву злочинних дій потрібно враховувати їх характер 20 ляд суд Огляд судової практики Верховного Суду та спосіб вчинення, причини, що спонукали особу вчинити певні дії, поведінку обвинуваченого та потерпілих до і під час події. Постанова колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 10.11.2020 у справі № 283/1233/19 (провадження № 51-3348км20)
Виходячи з усталеної судової практики, вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст.296 КК), необхідно враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян. Постанова колегії суддів Третьої судової палати від 04.09.2024 у справі № 953/2531/20 (провадження № 51-1901км24).
Об`єктом хуліганства, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК, є також здоров`я потерпілого, яке зазнає шкоди або ставиться в небезпеку заподіяння шкоди в усіх випадках застосування винуватою особою зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Дії обвинуваченого, який дістав пістолет, перезарядив його, направив на потерпілого та здійснив постріл, вказують на те, що він ставив в небезпеку здоров`я потерпілого. Постанова колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 15.06.2023 у справі № 127/18026/20 (провадження № 51-3653км22)
Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він боявся за своє життя, бо потерпілий, який був напідпитку, міг завдати шкоди його здоров`ю та загрожувати життю металічним бильцем довжиною 110 см, яке тримав у руці, коли виходив з власного двору, тому з метою самозахисту здійснив у потерпілого постріл з травматичного пістолету, суд оцінює критично, оскільки такі не узгоджуються з іншими доказами у даному кримінальному провадженні. Зокрема, різниця у віці, статурі та навиках між обвинуваченим, який є бойовим сержантом та потерпілим віком 49 років, який працює санітаром у морзі, суттєво різняється не на користь останнього. Потерпілий ОСОБА_27 , був напідпитку (з показів обвинуваченого та самого потерпілого) та рухався двором до воріт на вулицю повільно, а обвинувачений ОСОБА_14 , який встиг відійти від воріт аж на 6-ть метрів (там, згідно протоколу огляду місця події, була знайдена гільза від патрона), мав достатньо часу і можливість залишити місце події та повернутися до свого двору (будинки АДРЕСА_2 та №73 розміщені поряд). Таким чином, обвинувачений мав можливість уникнути конфлікту з потерпілим, який сам і спровокував, а не вдаватися до безальтернативного застосовування вогнепальної зброї у громадському місці (на вулиці), у відношенні потерпілого, який на момент пострілу знаходився біля воріт, тобто на відстані близько 4-х, 6-ти метрів від обвинуваченого.
Позиція захисника обвинуваченого щодо викривлення обставин події, викладених в обвинувальному акті, не знайшло свого підтвердження дослідженими судом доказами, вказані доводи стосуються незгоди сторони захисту з кваліфікацією органом досудового розслідування дій підзахисного, оскільки сторона захисту вважає, що мало місце перевищення меж необхідної оборони з боку обвинуваченого. 
Суд перевіривши версію сторони захисту про те, що обвинувачений не вчиняв хуліганства, конфлікт розпочав потерпілий, а обвинувачений лише захищався, внаслідок чого перевищив межі необхідної оборони - не погоджується з такою версією, оскільки така «поза розумним сумнівом» спростовується сукупністю досліджених доказів.
Досліджені судом обставини вчинення кримінального правопорушення безумовно вказують на наявність в обвинуваченого ОСОБА_8 саме прямого умислу на вчинення інкримінованого його кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинене із застосуванням вогнепальної зброї. 
Дослідивши обставини пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення за ч.4 ст.296 КК України та перевіривши такі належними та допустимими доказами, суд не може залишити поза увагою, наступну достеменно встановлену судом обставину, а саме «знаряддя» спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , зокрема:
Так, згідно обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, «……., останній ( ОСОБА_3 ) без будь-яких попереджень, дістав з наплічної сумки короткоствольну, гладкоствольну вогнепальну зброю самозахисту - самозарядний пістолет моделі «Форт-17Р», дослав патрон до патронника та націлившись у ОСОБА_6 здійснив один постріл на відстані близько 4 метрів від потерпілого ОСОБА_6 . У результаті пострілу ОСОБА_3 потрапив кулею в шию ОСОБА_6 з правого боку, внаслідок чого, останній згідно висновку судово-медичної експертизи отримав наступні тілесні ушкодження, а саме: горизонтально орієнтована ушита рана в правій надключичній ділянці, «Відкрита рана інших частин шиї», що згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України - хуліганстві, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.»… .
Диспозиція ч. 4 ст. 296 КК передбачає відповідальність за вчинення хуліганства із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. У той же час предметами, спеціально пристосованими або заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, є будь-які речі, що не належать до зброї, які видозмінені чи спеціально знаходилися у винного з метою завдання тілесних ушкоджень під час хуліганства (металевий прут, камінь, розбита пляшка тощо). Постанова колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 06.06.2018 у справі № 331/2372/15-к.
 
Кваліфікуючі ознаки хуліганства, вчиненого із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, є самостійними та підлягають доказуванню в суді. Про це йдеться в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка розглянула касаційну скаргу засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України (хуліганство), на вирок апеляційного суду. Отже, наведені кваліфікуючі ознаки вказаного злочину є самостійними та відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню в суді», Ї зазначається в постанові ВС.
Стороною обвинувачення, кваліфікуючою ознакою ч. 4 ст. 296 КК України, яка інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 , зазначено застосування іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Згідно з висновком експерта від 05.06.2025 року № СЕ-19/107-25/7277-БЛ про проведення судової експертизи зброї, згідно якого: наданий на дослідження пістолет моделі Форт-17 Р з серійним номерним позначенням на затворі та стійці ствола НОМЕР_1 та маркуванням на стволі НОМЕР_2 , калібру 9мм Р. А., є вогнепальною зброєю. Призначений для стрільби патронами несмертельної дії калібру 9мм Р. А., спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами.
 
До вогнепальної зброї належать будь-які заводського чи кустарного виробництва вироби, у яких для проведення пострілу використовується сила тиску газів, що утворилися при загоранні пороху або іншої горючої суміші. Це не тільки пістолети, карабіни, автомати й інша стрілецька зброя військового зразка, спортивні малокаліберні пістолети, гвинтівки, обрізи, самопали, пристосовані до стрільби пороховими зарядами газові пістолети, а й гладкоствольні мисливські рушниці, пістолети з гумовими кулями тощо.
В обвинувальному акті ОСОБА_3 інкриміновано кваліфікуючу ознаку складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, «вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень», однак у судовому засіданні беззаперечно належними та допустимими доказами встановлено, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 із «застосуванням вогнепальної зброї», тому суд приходить до переконання про необхідність заміни однієї альтернативної кваліфікуючої ознаки на іншу ознаку в межах тієї самої статті (формулі кваліфікації) ч.4 ст. 296 КК України, з метою привести у відповідність з фактичними обставинами (фабули) обвинувачення та у відповідність до сукупності зібраних органом досудового розслідування та досліджених судом доказів, у кримінальному провадженні, що свідчить про вчинення ОСОБА_3 саме того діяння, про яке йдеться у фабулі обвинувального акті за ч.4 ст.296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинене із застосуванням вогнепальної зброї. 
Така позиція суду, узгоджується з позицією, яку Касаційний кримінальний суд Верховного Суду зазначив у постанові від 12 серпня 2025 року по справі №941/1790/20.
Оскільки, кваліфікуюча ознака «із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень» не була підтверджена ні на стадії досудового розслідування, ні під час судового розгляду провадження, а тому суд в аспекті застосування положень ч. 3 ст. 337 КПК України та з урахуванням прав обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність заміни однієї альтернативної кваліфікуючої ознаки на іншу ознаку в межах тієї самої статті (формулі кваліфікації) ч.4 ст. 296 КК України, на «із застосуванням вогнепальної зброї», що відповідає встановленим обставинам справи та підтверджується відповідним доказом (висновком експерта від 05.06.2025 року № СЕ-19/107-25/7277-БЛ про проведення судової експертизи зброї).
Окремо суд звертає увагу на те, що обидві кваліфікуючі ознаки, про які йде мова, які є альтернативними та зумовлюють кримінально-правову оцінку вчиненого за однією і тією ж частиною статті кримінального закону, тобто ч.4 ст.296 КК України, що свідчить про реальну оцінку судом сукупності доказів, які підтверджують обставини, викладені у фабулі обвинувачення, і жодним чином не обтяжує становище обвинуваченого ОСОБА_3 , не порушує права обвинуваченого чи інших сторін та учасників судового провадження, чи будь як положення кримінального-процесуального закону.
Правова позиція Верховного Суду України полягає в тому, що суд має право замінити одну альтернативну кваліфікаційну ознаку іншою в межах однієї і тієї ж норми (статті або частини статті) Кримінального кодексу України без зміни правової кваліфікації, за умови, що це не погіршує становище обвинуваченого та не виходить за межі висунутого обвинувачення (фабулі) . 
Ключові моменти правової позиції:
?Альтернативні ознаки: якщо у диспозиції статті Особливої ??частини КК України передбачено кілька альтернативних ознак (наприклад, різні способи вчинення злочину), для кваліфікації достатньо встановлення хоча б однієї з них.
?Непогіршення становища обвинуваченого (mutatio libelli): Суд може самостійно змінити правову кваліфікацію або змінити фабулу в частині альтернативних ознак лише за умови, що це не призводить до притягнення особи до більш суворої кримінальної відповідальності (не передбачає більш суворого покарання, не стосується тяжчого злочину, не додає нових кваліфікуючих ознак).
?Дотримання права на захист: така заміна ознак не повинна порушувати право обвинуваченого на захист. Обвинувачень повинен мати можливість захищатися від змінених чи уточнених обставин.
?Процедура: якщо зміна стосується лише альтернативного ознаки в межах тієї ж правової кваліфікації і не погіршує становище обвинуваченого, суд може зробити це у вироку або ухвалі без необхідності повернути справи прокурору для зміни обвинувального акту. 
ККС ВС у своїй постанові від 24 січня 2022 року, висловив наступну позицію: За правилами частини 1 статті 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Вказана норма кореспондує зі змістом приписів підпунктів "а", "b" пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; порушення яких неодноразово констатував ЄСПЛ у своїх рішеннях.
У кримінальних справах точна і повна інформація про обвинувачення, висунуте проти особи, та юридичну кваліфікацію дій винного є основною умовою справедливості провадження. Обвинувальний акт у цьому контексті відіграє вирішальну роль, оскільки саме з дня його складення, особа, відносно якої здійснювалося кримінальне переслідування, має можливість бути поінформованою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї остаточних обвинувачень.
Підпункти "a" і "b", про які зазначалося вище, надають обвинуваченому право організувати свій захист від пред`явленого йому обвинувачення без обмеження можливостей і часу для вживання усіх засобів захисту під час судового розгляду. У іншому випадку не повідомлення особи про характер і причини обвинувачення, позбавляє її можливості підготувати свій захист, що є головною метою принципу, визначеного підпунктом "а" пункту 3 статті 6 Конвенції.
Водночас, виходячи із рішень ЄСПЛ у справах "Де Сальвадор Торрес проти Іспанії" (De Salvador Torres v. Spain), 21525/93, 24 жовтня 1996 року; Юха Нуутінен проти Фінляндії (Juha Nuutinen v. Finland) № 45830/99, 24 квітня 2007 року, зміна кваліфікації дій особи не може вважатися для неї непередбачуваною, якщо вона є невід`ємною складовою обвинувачення. Постанова ККС ВС від 24 січня 2022 року у справі № 758/5744/17 (провадження № 51-5191км19)
Виходячи зі змісту вимог статті 370 КПК, відповідно до якої судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим: законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Таким чином, судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, що повністю узгоджується з фабулою пред`явленого йому обвинувачення та підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами у сокупності та взаємозв`язку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: положення ст.50 КК України, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно вимог ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має середню спеціальну освіту, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні та вихованні чотирьох неповнолітніх дітей, на обліку у психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, є військовозобов`язаним у званні сержант, має статус учасника бойових дій з 14.09.2023 р., отримав травму під час виконання бойового завдання, звільнений з військової служби у запас (наказ командира ВЧ НОМЕР_3 від 17.04.2014 р.), відзначений подяками та грамотами за служіння інтересам держави та народу, за внесок у справу захисту державного суверенітету України. 
При цьому суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі потерпілим не заявлено. 
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2025 року, накладено арешт на вилучене в ході огляду місця події від 25.05.2025 року майно, а саме: предмет, схожий на гільзу жовтого кольору з позначенням ФОРТ 9мм РА, предмет схожий на травматичний пістолет з маркуванням на затворі « ОСОБА_22 разом з магазином до нього, та 15-ть предметів схожих на набої.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано.
Питання щодо речових доказів, слід вирішити в порядку ст.100 КПК України. 
Процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні, складають 8022,60 гривень, які належить стягнути з обвинуваченого. 
Керуючись: ст. 368- 374, 376, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні, в розмірі 8022 (вісім тисяч двадцять два) гривень, 60 копійок.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2025 року, предмет, схожий на гільзу жовтого кольору з позначенням ФОРТ 9мм РА, предмет схожий на травматичний пістолет з маркуванням на затворі « ОСОБА_22 разом з магазином до нього, та 15-ть предметів схожих на набої.
Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Мукачівського РУП ГУНП в закарпатській області: предмет, схожий на гільзу жовтого кольору з позначенням ФОРТ 9мм РА - знищити, предмет схожий на травматичний пістолет з маркуванням на затворі « ОСОБА_22 разом з магазином до нього, та 15-ть предметів схожих на набої – конфіскувати відповідно до п.1) ч.9 ст.100 КПК України; металеву палицю хромованого кольору довжиною 110 см, яка передана на відповідальне зберігання потерпілому - передати за належністю.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання закінчився 25.05.2025 року, інший не застосовано. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022). 

Головуючий       ОСОБА_28