Єдиний унікальний № 371/1755/25
Номер провадження № 2/371/556/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2026 р.         м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді: Кириленко М.О.
за участю секретаря судового засідання: Петренко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миронівка Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Мильнікова Оксана Миколаївна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Мильнікова Оксана Миколаївна звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що  ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 16.09.2022 ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно її сина ОСОБА_4 . Рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області від 26.10.2022 №269 ОСОБА_1 призначено опікуном над дитиною позбавленого батьківського піклування. На даний час дитина проживаєть разом з опікуном та знаходяться на її утриманні. У зв`язку з чим просить суд стягнути з  ОСОБА_2  аліменти на утримання неповнолітньої дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини.
Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду в спрощеному порядку з викликом сторін.
Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року розгляд справи відкладено, виклик відповідача здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Мильнікова О.М. не з`явилися, заявою просили розглянути справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають, проти винесення заочного рішення не заперечували. 
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній», окрім цього виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Причина неявки суду не надала, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала.
Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного. 
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).
Згідно з положенням ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , про що Миронівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління видано повторно свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . В графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_2 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження (а.с. 7).
ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується рішенням Миронівського районного суду Київської області від 16.09.2022 (а.с. 12-14). 
Малолітньому  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, у зв`язку із позбавленням батьківських прав матері та на підставі запису відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). За малолітнім закріплено право на проживання та користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням №267 від 26.10.2022 виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області (а.с. 15). 
Рішенням №269 виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області від 26.10.2022, встановлено опіку над дитиною, позбавленого батьківського піклування, ОСОБА_3 та призначено опікуном ОСОБА_1 (а.с. 16).
ОСОБА_1 надано дозвіл на зміну місця реєстрації дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_3 , а саме по місцю реєстрації піклувальника за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується рішенням №129 від 27.03.2024 виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області (а.с. 17). 
Рішенням №227 виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області від 29.05.2024, внесено зміни до рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради від 26.10.2022 №267, а саме: замінити в п.2 рішення адресу, за якою закріплено право проживання та користування житловим приміщенням малолітньому ОСОБА_3 з « АДРЕСА_1 » на « АДРЕСА_2 » (а.с. 18).
14.10.2025, депутатом Миронівської міської ради Околот Н.В. в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складено акт обстеження. З акту обстеження встановлено, що ОСОБА_1 є опікуном ОСОБА_3 , який проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 з 26.10.2022 по даний час (а.с. 19). 
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.
В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.
При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).
Положенням ст. 191 СК України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Отже, суд, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, а відсутність також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину, прийшов до висновку про існування обов`язку у відповідача матеріально утримувати свою дитину.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обставини, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі, матеріали справи не містять, відповідачем не наведені.
Тому, з огляду на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду - 24.10.2025 і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.
Крім того, суд звертає увагу, що особливістю даної категорії справи є те, що, враховуючи необхідність забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, саме платник аліментів зобов`язаний довести перед судом наявність обставин, які б свідчили про його неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.
Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 24.10.2025.
На підставі п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір розмірі 1 211, 20 грн необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Мильнікова Оксана Миколаївна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь держави судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя         М.О. Кириленко