Суддя Бугера О. В. 

Справа № 644/10600/25 
Провадження № 2-а/644/7/26 
29.01.2026 

РІШЕННЯ
Іменем України
29 січня 2026 року Індустріальний районний суд м. Харкова, у складі:
Головуючого судді Бугери О.В.,
за участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
УСТАНОВИВ:
Адвокатом Вайленко Г.О., в інтересах позивача, за допомогою підсистеми «Електронний суд» подано до Індустріального районного суду м. Харкова відповідну позовну заяву. Позовна заява надійшла до суду 07.11.2025 року. Просять скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № R156659 від 31.10.2025 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, та провадження у справі закрити. Позивач, вважає постанову незаконною і необґрунтованою.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 31.10.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було винесено постанову № R156695, якою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17000,00 грн. Суть правопорушення викладена наступним чином: за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК (п. 2 розділу ІІ ЗУ “Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист”), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Постановою військово-лікарської комісії від 21.08.2018 позивач був визнаний: «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час». 04.05.2024 набрав чинності Закон України від 21.03.2024 №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час». 
Позивачем було отримано направлення на ВЛК №3637359 від 26.05.2025, з якого вбачається, що позивачу за його запитом 26.05.2025 через електронний кабінет військовозобов`язаного (застосунок Резерв+) видано направлення на ВЛК №3637359, направлення зареєстровано 26.05.2025, дата початку ВЛК 27.05.2025, місце проходження ВЛК: КНП «Міська поліклініка №18» Харківської МР, назва ВЛК: ВЛК при КНП «Міська поліклініка №18» Харківської МР. 
Зателефонувавши в день отримання направлення на ВЛК до КНП «Міська поліклініка №18» Харківської МР, позивачу повідомили, щоб він прибув на ВЛК 06.06.2025 року (через велику завантаженість лікарів та великий наплив осіб, які перепроходять ВЛК). 06.06.2025 року позивач особисто прибув на ВЛК при КНП «Міська поліклініка №18» Харківської МР з метою проходження повторного медичного огляду для визначення придатності до військової служби. 
06.06.2025 в КНП «Міська поліклініка №18» Харківської МР позивачу, ОСОБА_1 , було видане інше направлення на ВЛК № 4220-0013-8046- 4366 (терміном дії з 06.06.2025 до 06.06.2026)у паперовому вигляді (замість сформованого позивачем 26.05.2025 електронного) та позивач розпочав проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби. 
Тобто, 26.05.2025 позивач добровільно самостійно ініціював перепроходження ВЛК та 06.06.2025 розпочав проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби. В межах строку дії направлення на ВЛК (термін дії направлення з 06.06.2025 до 06.06.2026) позивач, ОСОБА_1 , завершив проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби. Довідкою ВЛК № 2025-1029-1234-0967-0 від 29.10.2025 позивач був визнаний придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони. Зважаючи на викладене, вважаємо, що позивач вимогу Закону №3621-IX виконав.
Крім цього, в день винесення оскаржуваної постанови, позивач дійсно добровільно сплатив адміністративний штраф в розмірі 8500,00 гривень за постановою № R156695 від 31.10.2025 року про накладення адміністративного стягнення (50 відсотків розміру штрафу).
31.10.2025 року, перебуваючи безпосередньо в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач надав свої письмові пояснення, з яких слідувало, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, що відсутня його вина в інкримінованому правопорушенні, перелічені спроби позивача отримати направлення на ВЛК, подані відповідні документи. Проте, ТЦК та СП при розгляді справи не врахував ані письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (відповідач взагалі відмовився їх приймати), ані долучених до них доказів, і виніс оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Так, позивач офіційно працевлаштований, йому необхідно вільно пересуватися. Задля уникнення можливого подальшого адміністративного затримання працівниками поліції та доставлення його до ТЦК та СП, позивач сплатив 50% штрафу для того, щоб його зняли з так званого «розшуку» і прибрали з реєстру «червону стрічку» (Витяг з Резерв+ станом на 07.11.2025 додається до позову). 
Однак, позивач, незважаючи на сплату ним штрафу, не погоджується з інкримінованим йому правопорушенням, у зв`язку із чим звертається до суду з даним адміністративним позовом.
Представником відповідача Михайловим О.М. подано відзив на позовну заяву від 25.12.2025 року у якому просив позовну заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Вайленко Г.О., залишити без задоволення. В обґрунтування своєї позиції зазначав, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , з дня набрання чинності Закону від 21.03.2024 року № 3621-ІХ, протягом встановленого терміну з 04.05.2024 року по 05.06.2025 року самостійно не звернувся до ТЦК та СП або через електронний кабінет з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, та не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби чим порушив вимоги пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України від 31.03.2024 №3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» який набув чинності 04.05.2024, визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ громадяни України, 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, чим порушив ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України», чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 обов`язку, передбаченого нормами вищевказаного законодавства щодо проходження обов`язкового медичного огляду у строк до 05.06.2025, останнього постановою від 31.10.2025 № R156695 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП притягнуто до відповідальності за не проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби під час дії правового режиму воєнного стану. При цьому, ОСОБА_1 під час виявлення зазначеного правопорушення не оспорював встановленого факту, погодився з його вчиненням та був згоден понести адміністративну відповідальність. Свою позицію підтвердив відповідною заявою від 31.10.2025, сформованою в особистому електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного та резервіста ОСОБА_1 за № 58В6135Е9-09АА-F011- 9984-0050568472AB.
З приводу доводів ОСОБА_1 , згідно з якими він розпочав процедуру проходження ВЛК 27.05.2025, а завершив її 29.10.2025 просив Суд врахувати, що законодавцем визначено кінцевий строк для ініціювання проходження та завершення відповідної процедури медичного огляду для відповідної категорії громадян, до якої відносився ОСОБА_1 , а саме – до 05.06.2025, тобто тривалістю понад рік з часу набрання чинності Законом № 3621-IX. Також ОСОБА_1 прибув до КНП «Міська поліклініка № 18» 06.06.2025, тобто після завершення вищевказаного строку, встановленого Законом № 3621-IX, у зв`язку з завантаженістю лікарів та, відповідно, саме в день, призначений йому в телефонному режимі.
Направлення № 4220-0013-7046-4366 від 06.06.2025 надане позивачем лише підтверджується порушення ним строку, встановленого для проходження медичного огляду. Більше того, зазначене направлення є лише направленням для проведення додаткового медичного обстеження, а не направленням на проходження ВЛК.
Також, звертали увагу Суду, що станом на 25.12.2025 в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» дані про проходження ОСОБА_1 повторного медичного огляду – відсутні. Таким чином, дії ІНФОРМАЦІЯ_3 при винесенні оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.
Представником позивача 12.01.2026 року подано додаткові пояснення в яких зазначала, що в матеріалах справи міститься направлення на ВЛК №3637359 від 26.05.2025, яке до речі додається самим же відповідачем до свого відзиву, з якого вбачається, що позивачу ОСОБА_1 за його запитом 26.05.2025 через електронний кабінет військовозобов`язаного (застосунок Резерв+) видано направлення на ВЛК №3637359, направлення зареєстровано 26.05.2025, дата початку ВЛК 27.05.2025, місце проходження ВЛК: КНП «Міська поліклініка №18» Харківської МР, назва ВЛК: ВЛК при КНП «Міська поліклініка №18» Харківської МР. Тобто, 26.05.2025 позивач добровільно самостійно ініціював пере проходження ВЛК та згодом розпочав проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби. В межах строку дії направлення на ВЛК позивач, ОСОБА_1 , завершив проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби. Довідкою ВЛК № 2025-1029-1234-0967-0 від 29.10.2025 позивач був визнаний придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), мед підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони. Таким чином, позивач вимогу Закону №3621-IX виконав.
Позивач не оспорює того факту, що в день винесення оскаржуваної постанови, він дійсно добровільно сплатив адміністративний штраф в розмірі 8500,00 гривень за постановою № R156695 від 31.10.2025 року про накладення адміністративного стягнення (50 відсотків розміру штрафу). Так, в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного та резервіста щодо позивача ОСОБА_1 містилася інформація, що він нібито порушує правила військового обліку (червона стрічка), хоча ця стрічка з`явилася ще до винесення оскаржуваної постанови, що суперечить нормам чинного законодавства України (Витяг з Резерв+ станом на 29.10.2025 міститься в матеріалах справи). 31.10.2025 року, перебуваючи безпосередньо в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач надав свої письмові пояснення, з яких слідувало, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, що відсутня його вина в інкримінованому правопорушенні, перелічені спроби позивача отримати направлення на ВЛК, подані відповідні документи. Проте, ТЦК та СП при розгляді справи не врахував ані письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (відповідач взагалі відмовився їх приймати), ані долучених до них доказів, і виніс оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач офіційно працевлаштований, йому необхідно вільно пересуватися. Задля уникнення можливого подальшого адміністративного затримання працівниками поліції та доставлення його до ТЦК та СП, позивач сплатив 50% штрафу для того, щоб його зняли з так званого «розшуку» і прибрали з реєстру «червону стрічку» (Витяг з Резерв+ станом на 07.11.2025 міститься в матеріалах справи).
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представником подано до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв.
Ухвалою від 13.01.2026 року було задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 . Представником було отримано копії позовної заяви, ухвали про відкриття провадження, про залучення співвідповідача та судову повістку, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, правом на подання відзиву на позовну заяву, заперечень, заяв про відкладення розгляду справи не скористався.
Суд, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 31.10.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було винесено постанову № R156695, якою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17 000,00 грн. Згідно постанови встановлено, що за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК (п. 2 розділу ІІ ЗУ “Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист”), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Оцінюючи правомірність прийняття відповідної постанови суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.
Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Окрім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
В самому тексті постанови № R156695 від 31.10.2025 року по справі про адміністративне правопорушення зазначено, що за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК (п. 2 розділу ІІ ЗУ “Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист”), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Згідно копії направлення на ВЛК №3637359 від 26.05.2025 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 за його запитом 26.05.2025 через електронний кабінет військовозобов`язаного (застосунок Резерв+) видано направлення на ВЛК № НОМЕР_1 , направлення зареєстровано 26.05.2025, дата початку ВЛК 27.05.2025, місце проходження ВЛК: КНП «Міська поліклініка №18» Харківської МР, назва ВЛК: ВЛК при КНП «Міська поліклініка №18» Харківської МР.
Відповідно до копії направлення від 06.06.2025 року ОСОБА_1 , було видане інше направлення на ВЛК № 4220-0013-8046- 4366 (терміном дії з 06.06.2025 до 06.06.2026)у паперовому вигляді (замість сформованого позивачем 26.05.2025 електронного).
Відповідно до копії довідки військово-лікарської комісії № 2025-1029-123-0967-0 від 29.10.2025 року позивач пройшов ВЛК та був визнаний придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони.
31.10.2025 року Начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 подано письмові пояснення, в яких позивач зазначав, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, що відсутня його вина в інкримінованому правопорушенні, перелічені спроби позивача отримати направлення на ВЛК, подані відповідні документи. 
Позивачем у справі до справи долучено докази, а саме направлення на ВЛК від 26.05.2025 року, яке було сформоване позивачем ОСОБА_1 , направлення на проходження ВЛК № 4220-0013-8046-4366 від 06.06.2025 року, довідку про військово-лікарської комісії № 2025-1029-1234-0967-0 від 29.10.2025 року, які у своїй сукупності свідчать про добровільне проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії.               Про зазначені обставини ОСОБА_1 було повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_1 при розгляді справи, але при вирішенні питання про накладання адміністративного стягнення не були враховані.
Тобто, як встановлено в ході розгляду справи, позивачем було на підставі направлення пройдено ВЛК та станом на дату винесення постанови про адміністративне правопорушення 31.10.2025 року був наявний відповідний висновок, у зв`язку із чим суд вважає, що в діях ОСОБА_1 був відсутній склад адміністративного правопорушення. Сама по собі сплата штрафу в розмірі 50% від суми штрафу в добровільному порядку не свідчить про визнання провини та не підтверджує наявність складу правопорушення в діях особи. 
З огляду на викладене, суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню та відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України провадження у справі за ст. 210-1 ч.3 КУпАП підлягає закриттю. 
Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 судових витрат по сплаті судового збору у сумі 484,48 гривень. 
Керуючись ст.ст. 9, 7, 235, 245, 210-1, 247, 251, 278, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 від 31.10.2025 року № R156695 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень, скасувати, та провадження у справі закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_7 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 судовий збір в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.
Повний текст рішення виготовлений та проголошений 29.01.2026 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційної інстанції. 
Головуючий: суддя        О.В. Бугера