Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2026  	Справа №607/23435/25 Провадження №2-а/607/61/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області 
в складі: головуючої судді Воробель Н.П., 
за участю секретаря судового засідання Ходань С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Сабатюк Наталія Петрівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП,
за участю:
представника позивача – адвоката Сабатюк Н.П.,

встановив:

07.11.2025 через підсистему «Електронний суд» позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сабатюк Н.П., звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить: визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та поновити строк на її оскарження, як такий, що пропущено з поважних причин; визнати протиправною та скасувати постанову №24/2477 від 03.10.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_2 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн на ОСОБА_1 ; закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача – ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 484,48 грн.
10.11.2025 вказана позовна заява зареєстрована через канцелярію суду.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує, що: постанова за справою про адміністративне правопорушення за №24/2477 винесена 03.10.2024 (далі – Постанова). Однак позивач не був присутній під час складання вказаної Постанови та, як наслідок, із згаданою Постановою позивача – ОСОБА_1 не було ознайомлено у встановлений спосіб. Даний факт підтверджується тим, що на оскаржуваній Постанові, у графі про отримання, відсутні будь-які позначення (дата, підпис тощо), а також відсутня відмітка про те, що вказана постанова надсилалась Позивачу засобами поштового зв`язку. Таким чином, вбачається недодержання ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язку щодо направлення (вручення) постанови ОСОБА_1 протягом трьох днів після її винесення. Лише після того, як було заблоковано особисту картку позивача, він дізнався про відкриття виконавчого провадження №78054336 щодо виконання постанови №24/2477 від 03.10.2024. Прибувши 30.10.2025 в Збаразький відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та написавши відповідну заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позивач зміг ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, в т.ч. із постановою про адміністративне правопорушення за №24/2477 від 03.10.2024. Вказане підтверджується вищезгаданою заявою від 30.10.2025. Зауважує, що ОСОБА_1 не є фахівцем у галузі права і не має спеціальних знань для складення процесуальних документів, зокрема позовної заяви. Відповідно, пошук представника та укладення того ж дня – 30.10.2025 договору про надання правничої допомоги із представником для захисту прав та інтересів позивача, а також для належного користування усіма процесуальними правами, є поважною причиною пропуску строку для позовної заяви. Вважає, що десятиденний строк на оскарження Постанови було пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим просить суд поновити строк на оскарження Постанови по справі про адміністративне правопорушення, як такий, що пропущено з поважних причин.
Також зазначає, що позивач – ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , військово-облікові дані уточнив вчасно, а саме до 16.07.2024, що підтверджується витягом даних Резерв+. Вважає, що обставини, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності, оскільки вони у будь-який спосіб фактично не фіксувалися. Позивача не було повідомлено про ведення відеозапису, не ознайомлено із таким відеозаписом та рапортом старшого групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також йому не надано для ознайомлення чи підписання акт відсутності військово-облікового документа. Зауважує, що позивачу не вручався другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, а також відсутні будь-які докази адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, за результатами розгляду яких виносилась спірна постанова. Вважає, що наявність у позивача військово-облікового документу в електронній формі та вчасне уточнення даних, є виконанням військовозобов`язаним вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказує на відсутність умислу ОСОБА_1 щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, про що свідчить те, що позивач добровільно зареєстрував електронний кабінет військовозобов`язаного, як це передбачено статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчасно уточнив свої військово-облікові дані, пройшов ВЛК та оформив відстрочку.
14.11.2025 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчену копію постанови №24/2477 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 03.10.2024, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а також належним чином засвідчені копії усіх матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких винесено вказану постанову.
Зазначену ухвалу доставлено до електронного кабінету відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_1 19.11.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
Відповідач, будучи належним чином сповіщений про зміст позовної заяви та відкриття провадження у справі, не скористався правом на подачу відзиву.
24.11.2025 та 12.12.2025 розгляд справи відповідно до ст. 205 КАС України було відкладено на 12.12.2025 о 11:45 та 07.01.2026 о 11:35 відповідно, оскільки учасники справи у судові засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням за кордоном, а представник відповідача у судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце цього засідання. 
У судовому засіданні 07.01.2026 представник позивача Сабатюк Н.П. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Надала суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження та оскаржуваної постанови.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 07.01.2026 повторно не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без його участі не подавав. У встановлений судом строк відзиву не подав та із клопотанням про продовження строку на його подання не звертався. 
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.11.2025, якою, зокрема, зобов`язано керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслати витребувані документи до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у строк п`ять днів з дня отримання ухвали суду не виконано, без попередження про це суд із зазначенням причин.
За наявності вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів відповідно до останнього абзацу ч. 3 ст. 205 КАС України.
Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні докази у справі, дійшов такого висновку:
- щодо поновлення строку звернення до суду, слід зазначити таке.
Частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Судом установлено, що 03.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 винесена постанова №24/2477 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього штраф у сумі 17 000,00 грн. 
Зі змісту цієї постанови не вбачається, що ОСОБА_1 отримував копію цієї постанови, оскільки у відповідній графі відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про її отримання, а також відсутні відомості про направлення копії оскаржуваної постанови за місцем проживання позивача.
Як вбачається із долучених до позовної заяви матеріалів, 13.05.2025 відкрито виконавче провадження №78054336 щодо примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №24/2477 від 03.10.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 34000 грн.
30.10.2025 позивачем подана в Збаразький відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заява про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №78054336. 
Згідно зі змістом позовної заяви, цього ж дня позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, у тому числі постановою №24/2477 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 03.10.2024.
30.10.2025 позивач уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Сабатюк Н.П.
Із позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області представник позивача звернулася 07.11.2025.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на оскарження постанови №24/2477 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки визнає причини його пропуску поважними. Водночас будь-яких заперечень щодо поновлення строку від відповідача до суду не надходило.
- щодо позовних вимог по суті, суд вважає їх підставними та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП доповнено частиною 3, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.
Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме правила військового обліку, встановлені конкретними нормативно-правовими актами, порушено особами, які є призовниками, військовозобов`язаними, резервістами, в особливий період.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період – період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває і дотепер.
Отже, на дату події, яка інкримінується позивачу, діяв особливий період.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України. Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з абз. 3 п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (в редакції, чинній станом на 03.10.2024), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.
Процедура перевірки військово-облікових документів під час мобілізації закріплена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 (далі – Порядок) (в редакції, чинній станом на 03.10.2024).
Відповідно до п. 25 Порядку, громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Згідно з ст. 49 Порядку, у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.
Пунктом 52 Порядку визначено, що під час перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, з метою притягнення до адміністративної відповідальності 22.09.2024 діловодом документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 , старшим солдатом ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол №Т/24/1404 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024 (далі – Інструкція) (в редакції, чинній станом на 03.10.2024). 
Відповідно до п.п. 1, 6 Розділу ІІ Інструкції, протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. До протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.
Отже, всупереч вимогам Інструкції, матеріали адміністративної справи не містять протоколу про адміністративне правопорушення з долученими до нього належними та допустимими доказами, які б підтверджували факт учинення інкримінованого адміністративного правопорушення, а відтак – подію цього адміністративного правопорушення.
Судом установлено, що постановою №24/2477 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 03.10.2024, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 17 000,00 грн. 
Зі змісту цієї постанови вбачається, що 22.09.2024 під час здійснення оповіщення громадян групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 було виявлено, що у військозобов`язаного громадянина України ОСОБА_1 відсутній військово-обліковий документ, що підтверджується рапортом старшого групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , відеозаписом нагрудної камери старшого групи оповіщення. З метою притягнення до адміністративної відповідальності 22.09.2024 діловодом документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 , старшим солдатом ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол №Т/24/1404 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Про те, що розгляд справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, відбудеться 03.10.2024 о 10:00 в кабінеті №21 ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у протоколі №Т/24/1404. Окрім цього, ОСОБА_1 був вручений примірник протоколу, а також роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені в ст. 268 КУпАП та статті 63 Конституції України, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у протоколі №Т/24/1404. На розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 не прибув, незважаючи на те, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Отже, невиконання обов`язків, передбачених в Правилах військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, зокрема, відсутність при собі військово-облікового документа або відмова його надати за вимогою уповноваженого представника районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки під час дії особливого періоду, становить собою склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Той факт, що ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документу під час дії воєнного стану, підтверджуються рапортом старшого групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , відеозаписом нагрудної камери старшого групи оповіщення. Отже, слід зробити висновок, що не маючи при собі військово-облікового документа громадянин ОСОБА_1 не виконав свої обов`язки, які передбачені в абз. 2 п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Відповідно до копії військово-облікового документа «Резерв+», сформованого 27.09.2025, та розширених даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сформованого 31.10.2025, військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та має відстрочку від мобілізації, тип відстрочки: п. 11 ч. 1 ст. 23. Дата взяття на облік: 30.12.2021. дата ВЛК: 03.09.2025. Відмітка: дані уточнено вчасно. Зазначено зареєстроване місце проживання, фактичну адресу проживання та номер телефону.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
За відсутності в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення № Т/24/1404 від 22.09.2024, складеного за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, суд позбавлений можливості надати оцінку тому, чи відповідають обставини, викладені в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також чи дійсно позивач не з`явився на розгляд справи, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце її розгляду.
У зв`язку з ненаданням відповідачем під час розгляду справи жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ч. 3 ст. 210 КУпАП, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту старшого групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , відеозапису з нагрудної камери старшого групи оповіщення, суд позбавлений можливості встановити наявність у його діянні складу адміністративного правопорушення.
Натомість позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
За змістом постанови від 08.07.2020 у справі 463/1352/16-а Верховний Суд звертає увагу на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд зазначає, що з урахуванням положень вказаної вище норми, рішення суб`єкта владних повноважень не потребує окремого визнання його протиправним, оскільки така протиправність підтверджується шляхом скасування оскаржуваної постанови.
Враховуючи встановлені судом обставини, з огляду на наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що постанову №24/2477 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 03.10.2024 слід скасувати, а провадження у справі – закрити.
Згідно з вимогами ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 484,48 грн підлягає стягненню на його користь з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 121, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови №24/2477 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 03.10.2024.
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Сабатюк Наталія Петрівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП – задовольнити.
Постанову №24/2477 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 03.10.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, – скасувати, а провадження у справі – закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя	Н. П. Воробель