ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 23-з/803/2210/25 Справа № 187/1161/25 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 грудня 2025 року                                                        м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро заяву захисника Надтоки Олени Володимирівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
04 грудня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява захисника Надтоки Олени Володимирівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП
       Заява подана на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК), а саме, що у цій справ наявні обставини, що викликають сумнів у неупередженості судді Джерелейко О.Є.
       Захисник вказує, що по даній справі суддею Джерелейко О.Є. було прийнято постанову про повернення апеляційної скарги без жодних на те реальних підстав, що на її думку становило порушення прав апелянта та це викликає обґрунтований сумнів в безсторонності а неупередженості судді при розгляді даної справи.
       В судовому засіданні захисник Надтока О.В. (в режимі відеоконференції) підтримала заяву, просила її задовольнити.
       Суддя Мазниця А.А. обізнаний з часом та датою розгляду його відводу, в судове засідання не з`явився, письмові пояснення щодо заяви не надав. 
Ознайомившись з заявою захисника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не регламентує поняття «відвід судді» та процесуальну форму його вирішення. 
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі- ЄКПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Як слідує з рекомендацій Ради суддів України, сформульованих у п. 4 рішення № 34 від 06.06.2017 (далі — Рішення РСУ), у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією. 
Найближчим за змістом правового регулювання суспільних відносин, що виникають у межах справ про адміністративні правопорушення, є КПК.
Згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути вмотивованим. 
Апеляційним судом встановлено, що доводи заяви про відвід зводяться до непогодження з рішенням судді про повернення апеляційної скарги
Проте з такими доводами неможливо погодитись, оскільки вони ґрунтуються на власному, помилковому тлумаченні положень КПК, КУпАП, рішень Європейського суду з прав людини.
Постановлення постанови про повернення апеляційної скарги не є підставою для відводу судді, оскільки не свідчать про можливу необ`єктивність чи упередженість судді Джерелейко О.Є.
Пунктом першим статті 6 ЄКПЛ кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відтак безсторонність суду, зміст якої полягає у відсутності упередженості або необ`єктивності, є однією з гарантій, покликаних забезпечити загальну справедливість судового провадження. Дотримання її відповідно до усталеної практики ЄСПЛ встановлюється за двома критеріями: суб`єктивним та об`єктивним.
       Безсторонність за суб`єктивним критерієм означає, що суддя не виявляв особистої упередженості або зацікавленості у результатах розгляду справи. Особиста безсторонність презюмується доти, доки з урахуванням поведінки та/або особистих переконань конкретного судді не буде доведено протилежного. 
Об`єктивна безсторонність вимагає забезпечення самим судом, зокрема його персональним складом, достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви в його об`єктивності та неупередженості (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 56)). 
У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, підлягає перевірці наявність або відсутність переконливих фактів, які можуть викликати сумнів у його безсторонності. Це означає, що під час з`ясування питання про існування причин припускати небезсторонність судді вирішальною є не позиція заінтересованої сторони, а обґрунтованість відповідного побоювання. Об`єктивний критерій зазвичай стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, пункт 56).
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N 4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п. 66, 67).
Матеріали провадження не містять жодних даних про можливу необ`єктивність чи упередженість судді Джерелейко О.Є., оскільки відвід заявлений захисником Надтокою О.В. зводиться до непогодження з рішенням судді про повернення її апеляційної скарги.
Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що відомості, зазначені в заяві захисника про відвід судді Джерелейко О.Є. не можуть свідчити про упередженість судді і не виключають її участь у здійсненні апеляційного перегляду цієї справи, у зв`язку з чим наведені ним доводи щодо відводу є безпідставними, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись статтями 7, 294 КУпАП, статтями 75, 80, 81 КПК апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні заяви захисника Надтоки Олени Володимирівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя А.О. Пістун