Справа № 308/9958/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2025 року     місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Іванова А.П.,
при секретарі судових засідань Боті О.І.,
за участі позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Меренич М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини,
вставновив:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Меренич М.І., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – Орган опіки і піклування виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області; ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини.
Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що позивач є батьком малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матір`ю дитини є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою позивач розлучений на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27.01.2023. 
Наразі малолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично проживає з позивачем та його батьками у АДРЕСА_1 , а відповідачка - мати дитини постійно проживає за кордоном, власного житла не має, контакт з позивачем та дитиною практично не підтримує, грошових коштів на утримання дитини не надає, позивач самостійно займається вихованням та розвитком дитини, возить його у школу та на зайняття спортом, водить до лікарів.
У зв`язку з даними обставинами позивач звернувся до органу опіки і піклування Виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області із заявою від 28.11.2023 про визначення місця проживання сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з позивачем.
У відповідь на дану заяву виконавчим комітетом Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області надано рішення виконавчого комітету Сюртівської сільської ради. Закарпатської області від 12.12.2023 № 79/2023 «Про визначення місця проживання дитини», відповідно до якого місце проживання дитини ОСОБА_3 визначено за адресою проживання батька ОСОБА_1 .
Вказує, що на даний час відповідачка постійно проживає за кордоном, в Україні практично не перебуває, з сином не спілкується, грошових коштів на утримання спільної дитини не надає. Вказане свідчить, що відповідачка має стійкі соціальні зв`язки, які не пов`язані з країною походження, повертатися в Україну не збирається, відповідно опікуватися спільною дитиною та нести обов`язки матері дитини наміру в неї немає. 
Також зазначає, що зокрема для отримання медичної допомоги сину позивач змушений був 18.12.2023 на підставі ст.ст. 7,11 Закону України «Про психіатричну допомогу» отримувати від виконавчого комітету Сюртівської сільської ради, як органу опіки та піклування, згоду на проведення психіатричного огляду та при потребі лікування у лікаря- психіатра у зв`язку з відсутністю матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України.
Крім того, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20.02.2024 по справі № 308/4456/23 ОСОБА_2 попереджено про необхідність зміни ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Обов`язок покладений на позивачку рішенням суду ОСОБА_2 не виконує, а позивач і надалі самостійно опікується дитиною, забезпечує його виховання, утримання та розвиток.
Зазначає, що вказаним рішенням суду встановлені певні юридичні факти, які мають приюдиційне значення для розгляду даної справи, зокрема і той факт, що спільна дитина сторін проживає разом з батьком, мати постійно проживає за кордоном, судом ці обставини належним чином перевірені та їм надана відповідна правова оцінка, яка дає змогу встановити аналогічні факти під час розгляду даної справи.
Крім того, позивач зазначає, що на даний час є особою мобілізаційного віку, підлягає мобілізації у встановленому законом порядку, проте самостійно виховує та утримує малолітнього сина, у разі його мобілізації до Збройних Сил України дитина залишиться фактично сама, оскільки механізму передати дитину для його виховання матері дитини, яка постійно проживає за кордоном і повертатися в Україну не має наміру, чинним законодавством України не визначено.
Отже, встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини має юридичне значення, серед іншого, як підстава для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а також для звільнення з військової служби.
Враховуючи вищенаведене, просить встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Ідентифікаційний код: НОМЕР_1 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ІНФОРМАЦІЯ_5 , подано письмові пояснення, в яких вказує, що у поданій заяві заявник зазначає, що неповнолітня дитина проживає разом із ним, знаходиться на його утриманні і самостійному вихованні, тобто фактично при задоволенні даної заяви можна буде дійти висновку, що мати дитини ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, що не є предметом даної цивільної справи. Зазначає, що згідно з Сімейного кодексу України сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.
Зазначає, що заявник не надав доказів, що в питанні виховання чи утримання неповнолітньої дитини матір умисно ухиляється від виконання цих обов`язків чи реалізації прав з даного приводу. Також звертає увагу, що поданою заявою заявник фактично намагається юридично закріпити за собою статус одинокого батька, при цьому не позбавляючи матір дітей батьківських прав та не застосовуючи до неї жодного іншого виду відповідальності за ухилення від своїх обов`язків матері, при цьому будь-яких наслідків для прав то обов`язків матері дитини рішення в даній справі, в разі задоволення заяви, не матиме.
Вказує, що з огляду на обставини справи, заявник не є одиноким батьком, а тому встановлення судом факту самостійного виховання та утримання дітей батьком без участі матері не породжує для заявника юридичних наслідків.
Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Органу опіки і піклування виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області подано відповідь по справі №308/9958/25, вих. №989/02-37 від 08.09.2025, в якій вказує, що між батьками дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 шлюб розірвано за рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13.01.2023 справа №308/513/23 (рішення набуло законної сили 28.02.2023 року).
Відповідно до довідки Сюртівської сільської ради № 984/02-28 від 05.09.2025 гр. ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . До складу його сім`ї входять: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За місцем проживання на підставі характеристики на ОСОБА_1 , виданою Сюртівською сільською радою 05.09.2025 № 985, вищезгадана особа зарекомендувала себе з позитивної сторони. Є доброзичливим, стриманим та урівноваженим, при спілкуванні з громадянами поводить себе конкретно. Відповідальний та сумлінний батько, який виховує дитину та створює належні умови для її проживання, розвитку та навчання. Письмових та усних скарг з боку сусідів та громадян села на ОСОБА_4 не поступало.
Гр. ОСОБА_1 є матеріально забезпеченим, відповідно до довідки № 1 від 18.08.2025 сума нарахованого йому доходу становить 50 900 гривень 00 копійок. ОСОБА_4 офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_5 та займає посаду продавця-консультанта.
За місцем роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно, ділові якості проявив на високому рівні, до роботи відноситься серйозно, постійно прагне до самовдосконалення. За характером спокійний, врівноважений, скарг від клієнтів певної сфери обслуговування не надходило. В колективі користується повагою та авторитетом.
На підставі довідки, виданої 07.07.2025 від лікувально-діагностичного центру ТОВ «Кредоклінік-клініко доказової медицини», відомо, що батько ОСОБА_1 має заключену декларацію з сімейним лікарем, вчасно звертається до лікаря, проходить всі медичні консультації з дитиною та повністю дбає про здоров`я свого сина.
З пояснень та свідчень сусідів відомо, що ОСОБА_4 дійсно весь свій вільний час проводить з дитиною, надає належне виховання та увагу синові, свої батьківські обов`язки відносно малолітнього сина виконує на високому рівні.
За поданою психолого-педагогічною характеристикою на учня відомо, що дитина відвідує ОСОБА_6 греко-католицький приватний ліцей «ТеоБенд». ОСОБА_7 здобуває знання на середньому рівні. Завдання виконує старанно, потребує постійного контролю з боку вчителя, виявляє активність під час роботи, виконує доручення вчителя, під час перерв активний, жвавий, але має труднощі в комунікації з однокласниками. Батько ОСОБА_7 постійно цікавиться навчанням сина та серйозно відноситься до його виховання, регулярно відвідує навчальний заклад, бере активну участь у навчальному процесі.
Вказує, що до органу опіки та піклування Сюртівської сільської ради надходили заяви від гр. ОСОБА_8 , тому неодноразово комісією було складено акти обстеження умов проживання. Підтверджує, що умови проживання дитини задовільні. У будинку чисто, охайно, комфортно, затишно. Наявні всі комунікації для зручного проживання. Наявна сучасна побутова техніка, проведене водо-, газо- та електропостачання. Хлопчик має багато своїх особистих речей, свою окрему кімнату, ліжко та відповідне місце для розваг, ігор та відпочинку. Для духовного, фізичного виховання та розвитку дитини наявні задовільні умови.
У листопаді 2023 року до органу опіки та піклування Сюртівської сільської ради звернувся гр. ОСОБА_9 з вирішенням питання щодо визначення місця проживання його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою його проживання. На підставі вищезгаданого звернення питання щодо визначення місця проживання дитини було розглянуте на комісії з питань захисту прав дитини № 12, яке відбулася 12.12.2023.
За результатами обговорення вищезгаданого звернення, взявши до уваги ставлення батька до дитини та його участі у вихованні, та з урахуванням згоди матері прийнято рішення виконавчого комітету Сюртівської сільської ради № 79/2023 від 12.12.2023 про доцільність визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Зазначає, що також відомо, що за рішенням Ужгородського міськрайонного суду справа № 308/1163/24 від 27.03.2024 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про стягнення аліментів ухвалено стягнення аліментів з гр. ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі % частки її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму.?
Так, як мама дитини перебуває за межами країни, працівник ССД спілкувалася з останньою у телефонному режимі. Гр. ОСОБА_11 зазначає, що зрідка спілкується з дитиною, але визначені їй судом аліменти вона систематично сплачує (підтвердженням чого є квитанції). У 2024 році за березень, квітень, травень, червень місяці сплачувала по 6000 (шість тисяч) гривень щомісячно, з липня 2025 року по сьогоднішній день сплачує аліменти у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень щомісячно.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. 
Представник позивача, адвокат Меренич М.І., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, проте представником позивача подано до суду копію нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 про визнання позовних вимог в повному обсязі.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Органу опіки і піклування виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виховується в неповній родині – під опікою батька. Батько відповідально ставиться до батьківських обов`язків, бере активну участь у навчальному процесі, співпрацює з педагогами, цікавиться успіхами та труднощами сина. Виховання в родині здійснюється з урахуванням потреб дитини, створено сприятливі умови для її розвитку. У сім`ї переважає доброзичлива атмосфера, що сприяє формуванню у ОСОБА_7 почуття безпеки й довіри. Разом із тим, дитина є емоційно чутливою до тем, пов`язаних із материнством: іноді виявляє нестабільність або пригнічений стан, коли в школі порушуються питання повної сім`ї або ролі матері. Це свідчить про потребу в додатковій психологічній підтримці з метою формування емоційної стійкості та безпечного переживання особистої сімейної ситуації.
Згідно з листа Виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області вих. №1437/02-23 від 18.12.2023 року, на підставі звернення гр.. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , взявши до уваги направлення від АЗПСМ №4 від 14.12.2023 року №3455-6828-6914-7162, орган опіки та піклування Сюртівської сільської ради не заперечує щодо вузькопрофільного медичного огляду малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю законного представника, а саме: гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до запису сімейного лікаря ОСОБА_13 від 07.07.2025 року, ОСОБА_1 , з його слів та особистих спостережень сімейного лікаря самостійно виховує сина ОСОБА_14 , відповідально відноситься до здоров`я сина, дотримується його рекомендацій, телефонує з приводу здоров`я дитини. З матір`ю ОСОБА_7 у сімейного лікаря не було контакту приблизно останні 2 роки.
Як вбачається з характеристики від сусідів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на ОСОБА_1 , останній проживає разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та особисто й самостійно виховує і забезпечує його життєві потреби. Підтверджують, що саме батько самостійно доглядає за сином, забезпечує належні умови проживання, харчування, виховання та розвитку, відвідує з дитиною навчальні та медичні заклади, бере участь у навчальному процесі, регулярно супроводжує дитину до лікарів, виконує всі необхідні дії щодо лікування – придбання ліків, контроль за виконанням призначень, проявляє турботу, відповідальність, дбайливе ставлення до дитини в усіх сферах її життя. Мати дитини з жовтня 2022 року участі у вихованні та лікуванні дитини не бере, за місцем проживання не перебуває.
Згідно з акту обстеження умов проживання №19 від 04.07.2025 року за адресою АДРЕСА_1 , у даному будинку задовільні умови, водо-, газо- та електропостачання проведено. У будинку сучасний ремонт. Для фізичного, духовного, розумового розвитку для дитини створені всі належні умови. За цією адресою проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (батько ОСОБА_7 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (син ОСОБА_4 ), ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (мама ОСОБА_4 ), ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (вітчим ОСОБА_4 ), ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (сестра ОСОБА_4 ). У даній сім`ї люблячі, теплі, привітні, доброзичливі сімейні відносини один до одного.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2024 року у справі №308/4456/23 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав відмовлено. Попереджено ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області №79/2023 від 12.12.2023 року про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 визначено місце проживання останнього за адресою проживання батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Висновком виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області вих. №1401/02-23 від 12.12.2023 про доцільність місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що орган опіки та піклування Сюртівської сільської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2024 року у справі №308/11663/24 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду – 18.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2023 року у справі №308/513/23 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено та ухвалено шлюб, укладений мі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 19 вересня 2015 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради, про що було зроблено відповідний актовий запис №259 від 19 вересня 2015 року – розірвати.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною 1 ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
В частині 3 ст. 155 СК України (здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків) зазначено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.
Частиною 2 ст.157 СК України закріплено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Таким чином, судом встановлено, що в ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є як батько – ОСОБА_1 , так і мати – ОСОБА_2 . Батьки за згодою мають право визначити місце проживання дитини з одним з них, проте не вправі відмовитися від обов`язку утримувати дитину. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За положеннями Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину та утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Тобто, законодавством України покладено обов`язок як на батька, так і на матір щодо, зокрема, виховання та утримання дитини.
Відповідно, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Зокрема, мати (батько) має право звернутися до суду з позовом про позбавлення другого з батьків батьківських прав через ухилення його від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.
При цьом, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Законом України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Відповідальність щодо виховання дітей покладена на обох батьків, незалежно від того проживають вони разом чи окремо, оскільки обов`язок здійснювати належне виховання та нагляд за малолітнім є рівним для обох з них.
Тому за неналежне виконання обов`язку щодо виховання дітей передбачена відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, суд не бере до уваги заяву відповідачки про визнання позову.
Зазначені заявником обставини дають суду підстави вважати, що вимога заявника фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав батьків дитини, які закріплені в Сімейному кодексі України. Такими до прикладу можуть бути право батьків на визначення місця проживання дитини, а такий спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом; право матері чи батька на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав у випадку, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, стягнення аліментів тощо.
Зазначаючи мету звернення до суду з даною заявою, позивач не наводить жодних доказів того, що будь-хто порушує, не визнає чи оспорює права позивача, як і про те, що є обґрунтовані фактами ризики їх порушення, невизнання чи оспорення. Отже, вимога про встановлення факту того, що позивач самостійно виховує дитину, не може розглядатися у судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів позивача.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.
ОСОБА_1 в поданій заяві зазначив, а в судовому засіданні підтвердив, що на даний час є особою мобілізаційного віку, підлягає мобілізації у встановленому законом порядку, проте самостійно виховує та утримує малолітнього сина. 
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року, в Україні оголошено часткову мобілізацію. У відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» № 2102-IX від 24.02.2022 , в Україні введено воєнний стан.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-13,80,81 ЦПК України, ст.ст. 141, 155, 157, 160, 180, 181 СК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду А.П. Іванов